Režie:
Andrew DominikScénář:
Andrew DominikKamera:
Chayse IrvinHrají:
Ana de Armas, Bobby Cannavale, Adrien Brody, Julianne Nicholson, Xavier Samuel, Lucy DeVito, Sara Paxton, Garret Dillahunt, Scoot McNairy, Toby Huss (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Norma Jeane Mortenson (Ana de Armas) patřila v šedesátých letech mezi nejkrásnější modelky a herečky amerického stříbrného plátna. Muži po ní doslova šíleli. Ačkoliv si žila pohádkovým životem, veřejnost nic nevěděla o jejích těžkých traumatech z dětství, která si stále nosila sebou a nevěděla nic ani o drsném filmovém světě, kde se nejen za role platilo sexem. Tento snímek nastavuje skrze životopisné drama Marilyn Monroe nekompromisní zrcadlo poválečnému americkému filmovému průmyslu. Průmyslu, který nejednu ze svých hvězd nakonec úplně zničil. (Big Bear)
(více)Recenze (362)
Věru chválihodný projekt, který ale trpí svou přehnanou stopáží. Kdyby Blonde nebyla roztažená na skoro dvou a třičtvrtě hodinách, ale vystříhala se z ní hodina až hodina a čtvrt, celku by to výrazně prospělo. Andrew Dominik má nicméně štěstí či schopnosti výborně pracovat s hlavními herci. Skvěle se mu to dařilo v Zabití Jesseho Jamese zbabělcem Robertem Fordem, daří se mu to i zde. Za to má můj velký obdiv, ale pro tu strašnou délku, nejen faktickou, ale i emocionální, musím ne jednu, ale dvě hvězdy ubrat. 65% ()
Jeden z najviac nedocenených kúskov tohto roka. Filmárska pocitovka s autorským prístupom servíruje fetišisticky a zároveň esteticky poňaté ikonické momenty zo života najslávnejšej blondíny. Nečakaná hĺbka depresie. Meditáciu smútkom podtrhávajú Nick Cave a Warren Ellis. ()
Dost ambivalentní pocity. Na jedné straně špičková Ana (cítím Oscara), překvapivá naturalističnost filmu, perfektní kamera, režie atd., a na straně druhé naprosto neopodstatněná stopáž a divný děj, kdy jsou některé důležité momenty vynechány (jak se poznala s Kennedym) a jiné zase zbytečně natahovány. 60% ()
Další autorský projekt Netflixu, který měl mít rozhodně šanci na různých oceněních. To se nestalo. Divácky film nebyl úplně přijat a my tak můžeme sledovat umělecké cvičení Andrew Dominika roztažené do více než dvou a půl hodin nesmyslné stopáže. Dějově skáčeme trošku se a tam bez nějaké hmatatelné kostry. Ana de Armas se do role Marilyn Monroe bohužel vůbec nehodí. A to jsem jejím velkým obdivovatelem. Nedá se hovořit ani o zklamání, protože tady jsem to tak trošku čekal. ()
Názov filmu je presný. Nebyť záberov s Marilyn a jej filmov, mohlo by to byť totiž o akejkoľvek herečke či modelke. Všetky majú v Hollywoode ťažký život. Pre mňa je to film na jedno pozretie, aby som bola v obraze. Oceňujem umelecké spracovanie, Anu de Armas a Adriena Brodyho. Na niektoré scény sa mi ťažko pozeralo a zdali sa mi samoúčelné. Film je zbytočne dlhý a tým pádom chvíľami aj nudný. ()
Silně autorská nuda, která se tak moc snaží hrát na emoce, až je ve výsledku prázdná a extrémně unavující. Skvěle zahrané Anou de Armas, často ale její výkon působí až téměř nuceně, a napsaná postava Marylin také není nijak výrazně, spíše naopak. Přepálená stopáž v žádném případě není schopna utáhnout vizuální a příběhové kreace Andrew Dominika, který se zde snaží prodat svoji filmařinu tak moc, až se v tom film přímo utápí, a divák spolu s ním. Technicky slušné, líbilo se mi nasvícené scén, využití hudby.. ale ve všem tom hezky natočeném prázdnu pouze malá útěcha. ()
Komplikované životopisy o komplikovaných osobnostech nejsou úplně všedním soustem, musím tedy akceptovat rozporuplné pohledy na tohle veledílo letošního podzimu, které bude ale i přes negativní recenze od obyčejných diváků zajisté atakovat Oscary. Anička de Armas je v roli nejslavnější blondýnky stříbrného plátna naprosto famózní a ačkoli ani já se nemůžu řadit mezi ty, co neměli s touhle rozsáhlou depkou problém, chápu její kvality. Jen kecy o tom, jak snímek Marilyn zesměšňuje skrze přebytečně explicitní scény nejsou na místě. Zdejší nahota je ještě dost soft oproti zvěrstvům, co přinesl do filmu třeba Lars von Trier. [viděno na Netflixu 1.10.2022] ()
Tree of Marilyn aka Terrence Malick ale s méně voice-overy. ()
Nový Netflix a dalšia autorská príležitosť bez akéhokolvek producentského dozoru. Autorské uchopenie života Marilyn Monroe v rukách Andewa Dominika je takmer trojhodinovou odyseou do psychicky nestabilnej mysli ikony polovice minulého storočia. Problémom nie je len prepálená stopáž, ale aj to, že tento film vyvoláva konštantne iba jednen pocit- depresiu. Nemám problém s tým, že je nám prezentovaná Marilyn ako pekná tvårička, ktorá je vo vnútri už od malička citovo zlomená. Ale jej túžby sa stále motajú iba okolo dvoch tém a nič viac za tým nie je. Roztrieštené rozprávanie príbehu striedaním čiernobieleho a farebného vizuálu malo pravdepodobné evokovať psychický stav hlavnej postavy, ale v kombinácii s "preskakovaním kapitol" jej života to vytvára problém. Vieme, že bola v jednom momente na dne, v dalšej scéne sa udalosti ustália a behom strihu nielenže prejde niekoľko rokov, Marilyn je zrazu v úplne inom stave a inej situácií a s inými nám nepredstavenými postavami. Ana de Armas je síce skvelá, ale v tak roztrieštenom filme nemá medzi histerickými záchvatmi a depresívnymi výlevmi priestor hrať a už sté utieranie slz a nahodenie masky ma už počas tých troch hodín vážne unavovalo. Problém je aj v tom, že všetko, čo je vo filme je iba zle poskladaná koláž chronicky známych udalostí jej života v povrchnom a zbytočne doslovnom podaní. Ak ste videli čo i len jeden dokument o tejto osobnosti, nemá vás čo prekvapiť. 6/10 ()
Musím sa priznať že z prehnane negatívnych zahraničných reakcií (nízke skóre na metacritic, prestrelené zmienky o nechutnosti, či neschopnosť film dopozerať) som veľmi zaskočený. Blonde má svoje chyby, ktoré filmu možno vytknúť. Pre mnohých prestrelená dľžka (pre mňa problémom nebola), ohýbanie faktov (Čo je diskutabilné, nakoľko sa Dominik otvorene hlási k adaptáci predlohy, ktorá je z istej časti fikciou), či znevažovanie Marilyn ako persóny. S posledným zmieneným do istej miery súhlasím a ide pre mňa zrejme o jediný zásadnejší problém filmu. Dominik v tomto ohľade postavu v istých momentoch až príliš necitlivo zjednodušil - rozumej - vykreslil ako osobu s veľmi nízkou hodnotou inteligenčného kvocientu. Rozumiem, že Dominikovi išlo najmä o príbeh labilnej osoby, na ktorej psychickom stave sa podpísal nie len neustály tlak spoločnosti, ale najmä zdrvujúce detstvo a neprítomnosť rodiča, aj tak však ide v prvom rade o preslávenú osobnosť, ktorej dosiahnuté úspechy sa akosi bijú s Dominikovym stvárnením neschopného, zbitého šteňaťa. Aj napriek tomu, že ide o čiastočne fiktívny príbeh, ktorého fiktívna stránka je prispôsobená pointe diela ako takého. To síce dáva Dominikovi do rúk väčšiu umeleckú slobodu, no aj tú treba usmerniť. V tomto aspekte sa to teda úplne nepodarilo........... Aj napriek tomu však ide o nesmierne zaujímavý, kvalitný film, ktorý je už od svojich základov najmä formálnou hrou a srší viacerými nápadmi, ako kompletná tvorba mnohých iných súčasne úspešných režisérov. Dominik ma vyložene uchvátil. Je konzekventný a celé rozprávanie sa drží subjektívneho pohľadu Marilyn. To mu dovoľuje efektívne aj bez takmer akéhokoľvek vzorca striedať farebnú paletu, formát, šírku a svetelnosť záberov. Prekvapí krásnymi plynulými strihmi, dokonca medzi rôznymi prostrediami. Poteší krásnymi kulisami, dokonalým set designom, mnohými metaforami, scudzovacími efektami (Mojími obľúbenými sú definitívne scéna s Kennedym a samotný záver, ktorý je veľavravný už len tým, ako je vlastne natočený - všimnite si pohyb a charakter kamery), a v neposlednom rade o dušu hrajúcou Anou De Armas, ktorá by bez diskusie mala byť zaradená medzi veľké favoritky pre zisk tohtoročnej zlatej sošky. A to všetko vo mne vyvoláva otázku: Ako sa toto podarilo za smiešnych 22 miliónov? ..... Blonde je veľmi nedivácky film, ktorý sa nestretol a ani nestretne s pochopením. Mňa však uchvátil. Opäť raz som rád, že Netflix dal peniaze na čosi, čo by asi nikto iný nenašiel odvahu financovať. Veľmi solídne 4* som sa rozhodol zvýšiť na 5, nakoľko vo mne Dominikov film stále doznieva a zrejme ešte dlho bude zdrojom mnohých diskusií a inšpirácie vďaka svojím invenčnými, kreatívnymi vizuálne-metaforickými postupmi. A navyše viem, že nikdy nebude na tejto, ani inej databáze docenený. ()
(6,5/10). Už dlouho jsem neměl u nějakého filmu takový problém se rozhodnout ohledně výsledné známky. První zkušenost s režisérem Andrewem Dominikem a já na ni hodně dlouho nezapomenu. Když bylo oznámeno, že Ana de Armas ztvární hollywoodskou krásku Marilyn Monroe, tak jsem skákal radostí. Sama herečka je prostě překrásná a do role tohoto bývalého sexsymbolu Hollywoodu, který někteří lidé uctívají dodnes se přesně hodí. Tohle není ten film, který by divák zapnul bez toho aniž by věděl do čeho jde. Musí počítat s tím, že tento artový snímek si prostě bude dávat na čas. I když jsem byl připravený, tak jsem z toho byl po skončení filmu hodně špatný. Neočekával jsem tak devastující snímek útočící na nejrůznější zákoutí lidské duše. Trýznivá hudba Nicka Cavea a Warrena Ellise mě vrátila svými tóny do mrazivého thrilleru Wind River a jenom umocňovala svízelný pocit v žaludku. Nesledovalo se mi to zrovna dvakrát příjemně a některé scény (potraty, požár) mi zůstanou zakořeněné v paměti ještě dlouho. Podobně jako osobnost samotné Marilyn, tak i tento film je hodně rozpolcený. Hledá svoji identitu, kdy nahodile střídá černobílý filtr s barevným společně s formátem obrazu. Hlavně díky obětavému hereckému výkonu Any de Armas na vás její osobnost a životní jiskra promlouvá a dýchá. Škoda, že se film ke konci už zbytečně táhne a závěr ve výsledku vůbec nevyzní, tak jak by si zasluhoval. Jinak mi toho film hodně předal. Ukázal mi, jak prohnilý byl kdysi Hollywood a dokázal bez mrknutí oka semlít, tak křehnou duši jakou byla právě Marilyn. ()
Natřikrát. Kill me. Dominikův pohled na Normu Jeane mi nedělal úplně nejlíp. A taky jsem možná více shovívavější k mému “třídilnému” zážitku. Tenhle film jsou depresivní žně a vlastně ani nevím, proč něco takového vzniklo. Proč sledovat tři hodiny někoho, kdo se plácá na samotném dnu. Znásilnění. Zneužívání. Manipulace. Využívání. Závislost. Je to ohromně zahrané a silně i osobitě zrežírované. Kritika směrem k sexualizování hlavní postavy mi přijde mimo. Holt tu nemáme strong female osobnost, jak by si mnozí přáli, ale chuděru bytost, trosku, se kterou tenhle byznys vyjebával ze všech stran. Některé scény jsou umělecky nezapomenutelné (sex s dvěma muži, řvoucí dav). Je to za solidní tři. Ale vzhledem k tomu jakou to dostává čočku, dávám čtvrtou. ()
Pokiaľ sa Shitflix rozhodol vydať cestou Klubu náročného diváka, tak serus dopo. Tak som na ten film tešil a tak som ostal sklamaný. Nebyť Aničky, asi by som to nedopozeral. Číra depresia je presne to, čo nepotrebujem, do toho strihanie farebných a čiernobielých scén. Aspoň to som sa snažil rozkľúčovať, kedy bude aká, ale nie, nepodarilo sa mi to. Na jednej strane fajn, že to nebola tuctovka o niekoho živote, na strane druhej, nikdy viac. 2 z 5 ()
Blondýna je asi tak stejně náročný film, jako měla sama Marilyn Monroe život. V main streamu v poslední době asi nevzniklo o moc více skoro až experimentálních - psychologických filmů, které by vzbudili takovou pozornost. Andrew Dominik má viditelně tvůrčí uměleckou vizi, a i skrze výbornou prací kameramanů a skladatelů dokáže přenášet jednotlivé motivy. I tak ale nelze označit Blondýnku za vyloženě zdařilý film. Je otázkou, jestli takovéto výrazné vyjadřovací metody aplikovat zrovna do životopisně se tvářícího filmu. Tvůrci než samotný životopis jakoby se chtěli naladit do samotné duše Marilyn, a přenést její vnitřní pocity na svět přímo takovými pocity, jaké ona sama prožívala. Když jde ve filmu Marilyn na casting, a producenti si řeknou, že je to výkon jak z psychiatrie, tak přesně takový je i tento film. Shluk jednotlivých psychologicky a emotivně velmi znervozňujících a někdy až opravdu nepěkných scén, z kterých se vám bude dělat ouzko, a které vrcholí sexem s prezidentem JFK, což je určitě jedna z nejodpornějších sexuálních scén poslední doby. Ana de Armas vytahuje dost možná nejlepší výkon své filmové kariéry, a zaslouženě se zařazuje mezi hereckou elitu své generace. ()
Životopis slavné americké herečky ve formě roztahané artové deprese. Tak tohle si snad nezasloužila ani Marilyn. ()
Film je tedy silně kontroverzní. Ale za mě jedině dobře. Takovéto pojetí tu ještě nebylo a jsem za něj ráda. Monroe plno lidí zná v té její nejslavnější podobě - jako usměvavou blondýnku...Ale co se v ní a s ní odehrávalo vědí jen ti, kteří četli ať už životopisné knihy či dobové informace k natáčeným filmům...Mám svoji teorii a poměrně dost je v tomto filmu ztvárněna. Armas je za mě ohromující a ten film je velmi syrový, pro někoho podle mě dost nepochopitelný, jsou tam poměrně dost děsivé momenty, ale za mě je to tedy TOP! Něco tak silného o osobnosti, kterou zná téměř celý svět jsem nejen, že nečekala, ale ani nikde neviděla! Každý z mužů, kteří byli v jejím životě byly perfektně zahraní. Sex a zneužívání (v mnoha podobách) je tu v obrovském množství a jsem za to ráda, protože to ukazuje danou dobu, tak jak byla? Nebo nebyla? To je právě na tom to nejzajímavější a zároveň nejděsivější - protože to už nikdo neví.. Armas za mě byla tak perfektní, že jsem si chvilkama nebyla jistá, zdali je to ona či pravá Marilyn...A ta scéna před zrcadlem..."Počkej, ona přijde, za chvilku je tady....neopouštěj mě....." To je přesně to, o čem ten její život byl... ()
I přes svou dlouhou stopáž vcelku zajímavý film o ženě, která pro veřejnost nasazovala masku sexuální dračice, ale ve skutečnosti byla obětí. Obětí své naivity, své psychické lability, své kariéry a obětí mužů, jenž ji obklopovali. S povděkem pak kvituji zobrazení J. F. Kennedyho i z jeho odvrácené strany, což se v USA zrovna v jeho případě moc nenosí. PS: Ana de Armas v titulní roli je zde výborná a táhne celý snímek. 2,5*. ()
Tak těžká artovka až se to nechce ani hodnotit. Do sebe ponořená nekonzistentní přehlídka všeho možnýho. Utrpení Ježiši Marja, Madona Mía, svatá Norma, Lídl, Penny. Někdy víc je míň než víceméně. ()
Husí kůže neproběhla a ani motýli v břiše, ale ta herečka v hlavní roli za to nemůže, byla zajímavá. Jenže já jak se u toho nedokážu emočně nabít a prožít, tak to pak vyšumí do prázdna. A vyšumělo.... ()
Myslím že ta demýtizační vlna filmů o trudném životě hvězd zábavního průmyslu je už tak mohutná, že se za pár let začnou točit filmy naopak tvrdící, že jejich osud zase tak strašný nebyl. Jestli byla Marylin Monroe miláček štěstěny, nebo životem pronásledovaná naivní dívka, která se shodou okolností narodila jako sexbomba, tak to opravdu netuším. Film v tom má ovšem jasno, a nenechává nikoho na pochybách, že tenhle příběh ani nemůže dopadnout šťastně. Pozitivních momentů je v životě slavné MM jen minimum, a i ty věští budoucí problémy. Ana de Armas se s náročnou úlohou poprala víc než se ctí, a i když jsem původně nad jejím obsazením kroutil hlavou, získala si mě hned v první scéně. Ve srovnání s Michelle Williams z deset let (!!!) starého Můj týden s Marylin na to totiž má, a je to sakra vidět. ()
Reklama