Scénář:
Sidney HowardHudba:
Max SteinerHrají:
Clark Gable, Vivien Leigh, Leslie Howard, Olivia de Havilland, Thomas Mitchell, Barbara O'Neil, Evelyn Keyes, Ann Rutherford, George Reeves, Fred Crane (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Epická adaptace románového bestselleru Margaret Mitchellové Jih proti Severu (1939) patří dodneška k nejoblíbenějším filmům víc než stoleté historie pohyblivých obrázků, a určitě plným právem. Mitchellová (1900–1949) byla vystudovanou novinářkou a "Jih proti Severu" začala psát v roce 1926, kdy utrpěla při jízdě na koni vážný úraz, který zanechal trvalé následky. Materiál pro svoji knihu získala ze vzpomínek svých příbuzných, zejména od otce, který byl jeden čas předsedou Atlantské historické společnosti. Původně nezamýšlela své dílo zveřejnit, ale naštěstí k tomu došlo v roce 1936. Kniha se stala nesmírně populární (dodnes prodala více výtisků pouze Bible), a navíc byla vyznamenána prestižní Pulitzerovou cenou. Nezávislý producent David O. Selznick zakoupil filmová práva měsíc po publikaci za tehdy neslýchaných 50 000 dolarů, což byla v té době nejvyšší cena, zaplacená za románovou prvotinu. Jeho investice se mu bohatě vrátila. Natáčení bylo zahájeno na sklonku roku 1938 rozsáhlou scénou požáru Atlanty, založeného ustupujícími jižanskými vojáky, aby konfederační muniční sklady nepadly do rukou Unie. Bylo při ní použito všech sedm technicolorových kamer, jež tehdy v Hollywoodu existovaly. V té době také Selznick neměl ještě obsazenu klíčovou postavu Scarlett O’Harové. Natočil kamerové zkoušky s více než 400 adeptkami a nakonec si vybral Angličanku Vivien Leighovou, což značně popudilo jižanské příznivce románu. O tom, že Rhetta Butlera bude hrát Clark Gable celkem nikdo dopředu nepochyboval. Selznick si jeho služby zajistil u společnosti MGM příslibem distribučních práv... Snímek vznikl s tehdy nebývalým rozpočtem 3,9 milionu dolarů a stal se událostí roku. Při udílení cen Akademie 29. února 1940 si odnesl osm Oscarů (tehdejší rekord) – nejlepší film, režie, scénář podle předlohy, ženský herecký výkon v hlavní roli (Vivien Leighová), ženský herecký výkon ve vedlejší roli (Hattie McDanielová za úlohu chůvy), výprava, kamera a střih. Kromě toho při oscarovém ceremoniálu obdržel výtvarník William Cameron Menzies zvláštní cenu (ve formě plakety nikoli sošky!) za „vynikající použití barvy pro zvýšení dramatického účinku filmu“ a producent David O. Selznick Pamětní cenu Irvinga G. Thalberga, udílenou za „trvale vysokou úroveň produkce“. To často vede k mylným tvrzením, že Jih proti Severu dostal deset Oscarů. Afroamerická herečka Hattie McDanielová se stala nejen první barevnou držitelkou Oscara mezi herci, ale i první nominovanou černoškou v některé z hereckých kategorií. Nicméně slavnostní premiéry filmu, která se konala 15. prosince 1939 v Atlantě, se kvůli své barvě pleti nemohla zúčastnit. Na premiéře se naopak objevila autorka Margaret Mitchellová, i když se na filmové verzi nijak nepodílela (ač ji o to Selznick několikrát žádal). Jako režisér je pod filmem podepsán Victor Fleming, ale na režisérské stoličce se vystřídalo víc tvůrců, mj. George Cukor a Sam Wood. Ani scenárista Sidney Howard nebyl jediným, kdo se na adaptaci tisícistránkové knihy podílel, mezi dalšími anonymními autory figurují prominentní jména jako Ben Hecht, John Van Druten a Jo Swerling. Konečné slovo ve všech aspektech filmu měl však Selznick, který byl skutečným hnacím motorem díla i jeho hlavním tvůrcem. I když se o to v následujících letech několikrát snažil, dokonalosti Jihu proti Severu se mu už dosáhnout nepodařilo. (Česká televize)
(více)Videa (4)
Recenze (347)
Nesouhlasím, že to bylo vizuálně kýčovité, barvičky byly krásné, záběry při západu slunce se mi moc líbíly, monstrózní scény jako například ta na tisíce zraněných na nádraží byly taky super. Chůva a vůbec všichni černoši i poslední manžel byli maximální sympaťácí, akorát nevím, co si mám myslet o výkonu hlavní hrdinky. Buď to hrála naprosto dokonale nebo možná až malinko přehrávala, nevím na kterou stranu se přiklonit. Hudba má u mě za plný počet, ale je pravda, že prokousat se přes celé 4 hodiny byl výkon a navíc se po čtyřeh hodinách člověk ani pořádně nedoví, jak to doopravdy skončilo. Souhlasím s ostatními, že první půlka byla mnohem lepší. 80% ()
Velkolepá historická romance se skvělým dějem s mnoha silnými momenty, unikátními hereckými výkony (zde bych chtěl vedle hlavních hrdinů vyzdvihnout Hattie McDaniel), úžasnou hudbou, která dotváří jedinečnost jednotlivých scén, perfektně zaranžovanými scénami a neskutečně dokonale prokreslenými charaktery postav, z nichž jsem si nejvíce oblíbil chůvu, Rhetta Butlera a Melanii. Jih proti severu je snímek velmi dlouhý, avšak ani při svoji stopáži nenudí. Zub času se zde samozřejmě podepisuje, ovšem stále jde o nadstandartní podívanou, u níž se lze oprostit od stáří filmu a plně si užívat oněch 238 minut. Dle mého názoru šlo o nadčasový počin, který předešel svoji dobu o dobrých 10 let! ()
Epická podívaná z velmi romantizovaného období Spojených států, kdy byl černoch váš nejlepší kamarád, sluha a vše bylo v pořádku, když jste všechny urážela a bičovala, protože jste mladá nezadaná dívka. No, budiž. Jih proti Severu, ať je ten název ve skutečnosti sebehloupější, je velkolepý snímek. Vždy bude. Poplatný své době a své předloze. Musel to být úžasný zážitek kdysi dávno, být na něčem takovém v jednosálovém kině a vidět ty hvězdy a místa, která nikdy nenavštívím a cítit tu lásku i nenávist ke Scarlett. Ty 4* jsou hlavně proto, co tenhle film dokázal a co symbolizoval ve své době. Dnes už bohužel hodně ze svého kouzla ztratil. ()
(1001) Mám velký problém vcítit se, nebo alespoň napojit na Scarlett. Rozhodně se neztotožňuji s názory, že to je nejlépe vykreslená postava, jaká kdy poctila svou přítomností stříbrné plátno, a podobně. A když jsem tenhle minizáchvěv zášti dostala ze svého systému, tak musím přiznat, že i přes to na mě Jih proti Severu zapůsobil. Některé záležitosti, které se týkají války, jsou tak ostré, že kdyby byly v realistickém (používám jenom proto, že mě zatím nenapadá vhodnější slovo) filmu, tak by byly hodně, hodně ostré a Dagmar by nejspíš i plakala. Nejvíc na mě zapůsobil plačící flétnista, kněz udělující za dělostřelby poslední pomazání a sbor zpívajících otroků odcházejících na frontu. Problém je v tom, že tohle jsou všechno věci jenom se míhající na pozadí hlavního příběhu. A ten mě nezajímá. O Scarlett už jsem mluvila. Když stojí před prudérní společností v karmínových šatech, tak obdivuji šaty, ale nikoliv Scarlett. Když flirtuje s mladíky na barbecue, tak obdivují její resting bitch face, ale už nikoliv to, co v té situaci doopravdy znamená. Celým čtyřhodinovým příběhem propluje bez důležitějšího charakterového zrání a katarze prožívá na místech, kterým nerozumím. Kouzlu Rhetta Butlera jsem také nepropadla a Ashley je trestuhodně scenáristicky i herecky zanedbaný. Jenom Olivia de Havilland v roli Melanie je naprostá bohyně, a chce se mi říci, že navzdory tomu, jak je Melanie napsaná ploše a účelově jako naprostý opak Scarlett. Do rozboru morálních stanovisek filmu se ani nechci pouštět, protože na to nejspíš nejsem dost erudovaná. Jenom se mi zdá, že film sám něco jako morální stanoviska více či méně nenápadně vyměňuje za společenskou upjatost a romantické pletky. ()
Tak mám za sebou nejslavnější americký film všech dob. No musím říci, že je to nejdelší film, jaký jsem kdy v životě viděl. Byl to zážitek koukat na film, který má 4 hodiny, ale zvládl jsem to. Pro ty z vás, kteří byste to nedali, tak film je jakoby rozdělen na 2 části, takže po cca 100 minutách je tam jakoby 10minutová pauza a následuje pak druhá část filmu, takže to můžete koukat na dvakrát ;-). A teď k mým dojmům z filmu. Už hned na začátku mě přišlo zajímavé, že prvních 6 minut jsou pouze titulky (kdo tam hraje atd.), tyhle dlouhé titulky většinou bývají na konci filmu, ale zde to dali na začátek. První část (polovina) filmu bylo drama, z počátku romantické, ale poté začala válka a bylo to drama se vším všudy. Příběh se zaměřoval především na Scarlett, ale také na Melanie. Líbilo se mi to, příběh se zajímavě vyvíjel, ale ke konci mě ta první část (polovina) filmu začala nudit a na konci jsem přemýšlel, jestli se mám pustit do té druhé části, do těch dalších dvou hodin. A rozhodl jsem se to risknout a udělal jsem dobře. Druhá polovina filmu se odehrávala už po válce a bylo to sakra dobrý. Úplně mě to vtáhlo do děje, příběh se začal opět ubírat správným směrem a líbilo se mi, že do toho dali trochu humoru, párkrát jsem se fakt dobře zasmál. Konec filmu byl však dost krutý, stalo se dost ošklivých věcí a vlastně všechno dopadlo špatně. Ale to určitě nezkazí dojem z filmu, nemůže prostě vše dopadnout dobře. Chtěl bych ještě ocenit fantastický výkon Vivien Leight, která zaslouženě získala Oscara za roli v tomto filmu. Skvělý výkon podal také Clark Gable. A velice se mi líbila postava Melanie (Olivia de Havilland), takovou ženu by si přál asi každý muž. :-) A skoro bych zapomněl i na skvělou chůvu v podání Hattie McDaniel, ta si Oscara také plně zasloužila. ()
Galerie (389)
Zajímavosti (101)
- Až neuveriteľných 1400 herečiek bolo otestovaných na rolu postavy Scarlett O'Hara, ktorú nakoniec získala Vivien Leigh. (srbak)
- Autorka knihy „Jih proti Severu“, kterou se film inspiroval, Margaret Mitchell, odolávala tlaku, aby napsala pokračování až do své smrti v roce 1949. Tvrdila, že nemá ponětí, co se se Scarlett (Vivien Leigh) a Rhettem (Clark Gable) dál dělo, a proto je „nechala jejich osudu“. (Jirka_Šč)
- Od MGM dostala roku 1936 ponuku zahrať si vo filme Anny Ondráková, ktorá ale odmietla, pretože bola tehotná. S manželom Maxom Schmelingom už vtedy žila v Nemecku. (Šuplík)
Reklama