Režie:
Woody AllenKamera:
Andrew M. CostikyanHudba:
Marvin HamlischHrají:
Woody Allen, Louise Lasser, Jacobo Morales, Charlotte Rae, Axel Anderson, Allen Garfield, Sylvester Stallone, Danny DeVito, Anthony Caso, Jára Kohout (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Už samotný název filmu naznačuje, že nepůjde o vážný příběh, nýbrž o komedii. Poměrně lehce můžeme objevit jakousi příbuznost se slovy potrhlý, blázen, pošuk, cvok? Hrdinou je Fielding Mellish, který se pokouší bez velkých nároků nějak nenápadně protlouct životem. Kromě toho, že již delší dobu hledá pevnější milostný vztah a práci, nemá žádné ambice. Téměř systematicky se vyhýbá politice a vlivu televize i rozhlasu. Ještě jedno je na něm pozoruhodné - je věčný nešika a smolař. Ironií osudu způsobí zlom v jeho životě mladá aktivistka Nancy. Od okamžiku, kdy se Fielding do dívky zamiluje, mění se nejenom jeho vztah k okolí, ale i touha navždy zůstat jen nenápadným kolečkem ve společenském dění? Woody Allen vytvořil bláznivou parodii, v níž se místem děje stala smyšlená banánová republika San Marcos. Vysmívá se nejrůznějším vzbouřeneckým hnutím a také politice s jejími viditelnými i utajovanými metodami, mechanismy, rituály. Režisér si také s velkou chutí zahrál Fieldinga Mellishe. Nejeden satirický šleh se dotýká praktik nejmocnějšího společenského média - televize (komentování nejrůznějších zpráv a ovlivňování mínění veřejnosti). Film nezapře, že režisér velmi dobře zná světovou kinematografii a po svém si zažertoval s nejedním filmovým klasikem. A tak můžeme vidět svérázné citace z Bergmanovy Sedmé pečeti (snová scéna Filedinga odnášeného na kříži), proslulého Ejzenštejnova Křižníku Potěmkin (dětský kočárek řítící se po schodech dolů) či křížové výslechy, jak je známe z filmu Kdo seje vítr. Woody Allen tu ovšem vzdal také hold mistrům světové grotesky Charliemu Chaplinovi (etudou na známou Moderní dobu) a bratřím Marxům (připomenutím slavných titulů Psí suchary, Kachní polévka), jejichž gagy se inspiroval při zachycení jednoho lidského údělu a lidské společnosti. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (214)
(Fielding:)-"Mám rád východní filozofie... Je to tak metafyzické a obšírné... Nezáživně učené." (Nancy:)-"Ano" Pro mě první film, který Allen natáčí jako hotový režisér a hotový scénarista (hotový herec byl vždy). Mám pocit, že mezi Seber prachy a zmiz a komedií Banání je ještě zřetelný kvalitativní rozdíl. B se už zkrátka mohou směle poměřovat s pozdějšími Allenovými počiny, kdežto SPaZ ještě ne. Postava Nancy je určitě jedna z nejNEsympatičtějších postav co se kdy ve filmu objevili a de facto zosobňuje vše co nemám rád. Z dialogů mezi Nancy a Fieldingem z prvního setkání člověku doslova vstávají hrůzou vlasy na hlavě. Podobně šílené řeči vede snad jen Juan Antonio z VChB když hovoří o smyslu umění a pak ten mladý divadelník z AH. Už jen proto, jaké prasárny je Allen ochotný nacpat do úst svým postavám ho člověk musí milovat. A Nancy je pro mě určitě jednou z nejvýraznějších charakterů, které kdy napsal. Velmi mě potěšil výstup italského hřebce Slye, nevěděl jsem o jeho obsazení dopředu. ()
Upraveno v říjnu 2020. Banáni možná není dokonalým filmem, ale jedinečným nihilismem ve zběsilejší rytmizaci grotesky. Woody Allen se pohybuje mezi parodií a kousancema společenské i politické satiry, nešetří nic a rozdává rány na všechny světové strany. Znevažuje stereotypy a předsudky, pokrytectví veřejnoprávní důstojnosti, přízemnost amerického způsobu pobavení, a emoční vydírání mediálním i politickým nátlakem, ušetřena není pravice, levice, ani židovství, či kosmos filmu. Reality show je schématem i podstatou nihilismu. Hvězdou klaunské zuřivosti, se kterou se strhává společenská i politická váženost, je Fielding Mellish (vynikající klaun Woody Allen), předváděč technických novinek a smolař, kterého náhoda a ta potměšilá hříčka osudu vynese až na úplný vrchol konzumovaných politických ambicí i sexuálního naplnění. Tak se zdává, když neuvěřitelné se stává skutkem v groteskní dychtivosti. Hlavní ženskou postavou je Nancy (zajímavá Louise Lasser), bezelstná levicová aktivistka s výraznou slabostí pro revolucionářské vůdce. Přesto celé tělesné vášni chybí i dostatečné nasazení druhé strany. Důležitou postavou je Emilio Molina Vargas (dobrý Carlos Montalbán), generál a nový, nevybíravý diktátor republiky San Marcos. Moc je opojná a nepřipouští žádnou formu narušení vlastního postavení. Neméně důležitou postavou je Esposito (pozoruhodný Jacobo Morales), vůdce levicových rebelů, vymezujících se proti Vargasově diktatuře. Moc je opojná a nepřipouští pochybnosti o vůdci. K výraznějším postavám patří také Luis (zajímavý Miguel Ángel Suárez) a Sanchez (příjemný David Ortiz Angleró), přední muži revoluční vzpoury San Marcosu a věrní soudruzi v boji po boku a ve jméně Fieldinga. Z dalších rolí: Fieldingovo uvolnění a revolucionářka Yolanda (Nati Abascal), Vargasův věrný nohsled a plukovník Diaz (René Enríquez), další Vargasův nejbližší spolupracovník, poručík Arroyo (Jack Axelrod), zcela autentičtí sportovní reportéři a moderátoři (Howard Cosell, Roger Grimsby a Don Dunphy), Fieldingův otec a také úspěšný židovský chirurg Dr. Mellish (Stanley Ackerman), Fieldingova starostlivá maminka (Charlotte Rae), soudce toho levicového mizery Fieldinga, Seymour Watson (Arthur Hughes), vrchní americký správce donucovacích orgánů u soudu John Edgar Hoover (Dorothi Fox), americká Miss Sharon Graig (Dagne Crane), Fieldingův kolega z práce Paul (Eddie Barth), Fieldingův těsný ochránce z FBI ve Státech (Ed Crowley), či mladistvý násilník v metru (Sylvester Stallone). Filmu Banáni lze občas i něco vytýkat, ale jako nihilistická klauniáda v kvapíkovém rytmu grotesky zaujal jasný postoj k pojetí světa. Však humor je přeci zdravější, než všudypřítomné nebezpečí politické i společenské hysterie. Rozkošný to nihilismus! ()
Banáni mě utvrdili v názoru, že Woody Allen je silný v krátkých povídkách a skečích. Jeho situační komika a hra s jazykem a momentem překvapení je to, co film táhne a co mu dodává punc originality. Problém nastává, jakmile se o řeč přihlásí děj - v tomto případě pokus o spojující prvek jednotlivých skečů. Zde bohužel veškerá zábava končí a divák marně tápe v záplavě otázek - co? proč? jak? Je však vidět, že se s tím Woody nikterak výrazně netrápí a spoléhá na to, že diváci se radši smějí tomu, když někdo uklouzne po banánové slupce, než že by přemýšleli, kdo a proč jí na tu zem hodil. ()
Tady to Woody Allen trefil. Opouští z větší části městské prostředí New Yorku a parodicky si bere na paškál banánové republiky Střední a Jižní Ameriky. A dělá to po svém a dá se říci, že poměrně trefně. Jedná se o jeden z ranných Allenových filmů, kde ještě netvoří nerozlučné duo s Diane Keaton, takže v tomhle směru se jedná o docela svěží vítr do jeho filmografie a rozhodně jeden z těch zajímavějších kousků. ()
Iba jedno slovo...FANTASTICKE!!! ()
Geniální bláznivá politická satira s trefně zvoleným názvem (inu, banánová republika), která na svou dobu překvapuje až přílišnou kritičností vůči USA (nejen její politice, ale i konzumnímu životu) a která mimo hlavního děje zaujme i dalšími typicky allenovskými kousky - například hold němé grotesce s mladým Sylvestrem Stallonem (budete překvapeni, jak jim to zde celkem ladí) a svatební noci komentované jako sportovní přenos. Woody Allen exceluje opět i po herecké stránce, říkám si, zda někdo jiný by dokázal tyto životem lynčované intelektuály zahrát lépe... "Byl jste někdy v Dánsku?" - "Ano, byl jsem ve Vatikánu." - "Ten je ale v Římě." - "Měl tam takový úspěch, tak se rozhodli otevřít ještě jeden v Dánsku." ()
Je jasně vidět, v čem bude Woody vynikat. Politická satira nic moc, takové klasické vtípky, ovšem dialogy na začátku mezi Allenem a Lasser jsou vynikající (první sex, a hlavně rozchod). Sex a vztahy, tam je Woody mistr. Vezmu si Time, Newsweek a Orgasmus. ()
Řekl bych jeden z prvních pokusů o pravou bláznivou komedii s prvky humoru, které umí jen Woody Allen. Někomu to přijde vtipné, někomu zase ne, já se řadím na střed. Nemůžu říct, že jsem se nudil, ale ani opačně. Taková béčková oddychovka na nedělní večer. ()
Vynikající parodie a bezpečně můj nejmilejší Woody. 5/5 ()
Iste tam boli momenty silné, ale výsledný pocit zaseraz rozpačitý. A zrejme aj kvôli tomu, že sa tvorca citeľne ešte len hľadal. Čakal som, že to bude menej groteska a viac konverzačka, ako som ostatne zvyknutý. Ale čo už. Ako sfilmovanie absurdnej poviedky to bolo zvládnuté celkom dôstojne. A italský hřebec ako výtržník v metre?? To som nečakal :) ()
Páni, čtyřicet roků starej film a na těch věcech, z kterých si tenkrát střílel, se ale lautr nic nezměnilo (říkám hledě směrem Blízký Východ). A zvláštní věc: na rozdíl od mnoha jiných (i Woodyho) komedií se tady s každým dalším zkouknutím směju víc. ()
Nejlépe film vystihl DaViD´82. Woody se snaží skrze "banány" sdělit tolik, až je výsledný film utopený v přeplácanosti. Přeplácanosti stále kvalitní a plné nápadů, ale tam kde funguje klasická woodyho konverzačka (první polovina v NY), paragánská pasáž krapet drhne a závěrečná třetina vyloženě trpí roztříštěností (soud, tv spot, "zápas". Skrze veškerou rozpolencost je naštěstí vidět "ten klasický Woody", jehož následující roky se zapíšou do historie kinematografie. ()
Tady by se měl "Diktátor" učit... místy lehce infantilní, ale hlavně groteskně hravé, satirické a ironické, jak na stranu demokracie, tak tyranských režimů a samozřejmě Woodyho problémy se ženami, kterými to všechno začne... Dále famózní minirole Sylvestra Stalloneho a neskutečně vtipné úvodní a závěrečné "sportovní přenosy... " ()
Jedna z Woodyho raných ztřeštěných komedií, které mám nejraději. Film si střílí z banánových republik jihoamerického kontinentu, ale především z postoje ameriky a amerických občanů. Samozřejmě těží hlavně z Woodyho komediálního umění. ()
Budoucí mistr nad mistry Woody se očividně ještě hledal, ale i tak předvedl že talent bavit mu rozhodně nechybí. Film je sledem roztříštěných scének které volně spojuje základní dějová linie. Woody si v nich vyzkoušel vše co později geniálně rozvedl ve svých následujících filmech. Konverzační humor, grotesku, hlubokou filosofii, vztahy, absurdní komedii i satiru. Vše je okořeněné skvělým hereckým výkonem pana režiséra a odkazy na díla světové kinematografie. ()
U tohohle filmu se prostě nedá nesmát... :-) Ovšeže tenhle typ humoru nemusí sedět každému, takže pokud se u úvodní scény převratu nezasmějete, nemá velkého smyslu v pokračování sledování... Já jsem se zasmál a při každém shlédnutí se "prosměju" celým filmem. Geniální je "milostná scéna", při níž se Louise pořád něco nezdá... :-) ()
Absurdní komedie, s náznaky na vše, bez nějakého systému, např. při přestřelce na schodišti jede dolů kočárek, což připadá až směšné. Snaha popsat hrdinu, patrná, ale jaký nakonec je, neví ani Woody sám. Okolím je lehce vláčen, celý svět je absurdní, nakonec jel do republiky San Marco. Dobrá ironie proti USA- „Budeme podporovat Diktátora jak máme ve zvyku místo demokracie“ nebo při revoluci hláška CIA: „Na čí straně jsme?“ „Jedna půlka s revolucionáři a druhá s diktátorem, abychom zachovali neutralitu.“ ()
Crazy-komédia so všetkým, čo k tomu patrí! Výborne som sa pobavil hlavne na pobyte Fieldinga na San Marcose a úžasných vynálezoch, ktoré chudák Fielding testoval... Keď k tomu pripočítam dobrú politickú satiru na revolučné praktiky niektorých národov v Južnej Amerike, tak to spolu dáva kvalitný film z raného obdobia Allenovej tvorby, ktorý si určite rád znovu pozriem. :o) ()
Já tomu Allenovi prostě na chuť nepřijdu. Párkrát jsem se sice zasmál,ale moc mě to nebavilo. ()
Totálně uhozenej film. Ale místy jsem se přistihl, že to fakt je komedie :) ()
Reklama