Režie:
Tony KayeScénář:
Carl LundKamera:
Tony KayeHudba:
The Newton BrothersHrají:
Adrien Brody, Marcia Gay Harden, James Caan, Christina Hendricks, Lucy Liu, Blythe Danner, Tim Blake Nelson, Louis Zorich, William Petersen, Bryan Cranston (více)Obsahy(2)
Děj tohoto filmu vypráví o jedné obyčejné škole, učitelích, žácích a ostatních zaměstnancích školy. Vše však sledujeme pohledem suplujícího kantora Henryho Barthese (Adrien Brody), který jako nováček vstupuje do světa dobře skrývaných tajemství, lží a lidských tragédií. (FFilipCZ)
Recenze (421)
Taková depresivnější verze Nebezpečných myšlenek s chlápkem, kterému čím dál víc přicházím na chuť (Brody). Ale jinak až na jeho vztah s Hendricks celkem nuda (i přes to dost slušné herecké obsazení). 6/10 ()
Velmi silné 4*, ale na 5* by mě to drama muselo úplně položit a to se nestalo, bohužel. Výjimečná témata, myšlenky i podání. You may see me, but I’m hollow. ()
Jeden z filmů který se po shlédnutí zahryže hluboko do hlavy a nechce ven...pro někoho depresivní, pro mě omamující ztvárnění amerického školství a zoufalství z beznadějné reality. Ani si nepamatuju kdy mi naposled během 97 minut tolikrát přeběhl mráz po zádech...bravůrnost se kterou Adrien Brody zahrál citový odstup, utlačování emocí a jejich následné vyplutí na povrch mě srážela do kolen... ()
Bylo to krásné, bylo to silné, bylo toho moc. Tedy těch témat - ta se navíc neustále tříštila v témata další a další a chybělo pojítko - literárněvědnou terminologií by šlo říci, že je film plný "satelitů", ale chybí v něm "jádra". Skutečně se tu nestále kolem něčeho krouží; tušíme asi, kolem čeho, ale "detachment" funguje dokonale. Nevím doteď, nakolik to představuje výhodu nebo nevýhodu. Chvilkami mě rozčilovalo, jak svévolně a povrchně se na nás sype (tu a tam skutečně ultraklišovitý) obraz za obrazem, šok za šokem. Chvilkami jsem si říkala, jak jinak to "detachment" vyrobit. No. Tak teď jsem to teda asi objasnila. ()
Cesta do hlubin študákovy duše, 21.století. Ale vážně: zajímavá sondáž světa učitelů, zlomených z každodenní bezmoci, neschopnosti vychovat ty malé smrady. Přes realistické zpracování, nesdílím tuhle školní depresi. Vím, že většina učitelů má svou práci ráda a s dětmi si umí poradit. ()
"VŠICHNI JSME STEJNÍ, VŠICHNI CÍTÍME BOLEST A VŠICHNI MÁME VE SVÝCH ŽIVOTECH ZMATEK"...Nejste v depresi? Po tomhle filmu zaručeně budete v depresi! 82% ()
Drsné, chladné ale kurevsky dobré. Brody to zahral jak pán... ()
Tak tento film sa ma dotkol. Nádherný, citlivo natočený, vyvážený a scenáristický dokonalý. Nie je to film pre učiteľov, ani vyslovene o učiteľoch. Je o každom z nás a prinútil ma zamyslieť sa. Zamyslieť sa nad tým zvláštnym povolaním a nad ľuďmi, ktorí si ho zvolili za svoje poslanie a ktorých som nikdy nechápala a asi od škôlky som ich nemala rada :) Nad ich snahou odovzdať niekomu vedomosti, ale aj kus zo seba, nad ich snahou získať alebo zachovať si hrdosť a vážnosť, ktoré ich povolanie niekedy požívalo, ale dnes táto snaha zostáva nepochopená a doslova opľúvaná. Zamyslenie nad tým, že deti sú hnusné, ale vlastne to tak nie je, že chyba je niekedy inde, v niekom inom. Ťažko je to popisovať, treba to vidieť, treba to pozrieť s otvorenou mysľou a nechať sa okúzliť, ak už ničím iným, tak určite Adrienom Brodym, ktorý tu exceloval. ()
Koncentrovaná depka. ()
V záplavě blockbusterů valících se z programu multikin je vždy malým zázrakem narazit na film jako Oddělen. Od většiny filmů po letmém pohledu na jejich anotaci vesměs víme, co očekávat – strach, smích, napětí, slzy, to ale není tento případ. Použijte atmosféru školského prostředí z filmů jako Mezi zdmi, kde se učitel snažil zkrotit třídu složenou z dětí imigrantů z nejproblematických pařížských čtvrtí nebo Half Nelson s Ryanem Goslingem, okořeňte existenciální beznadějí a znechuceních ze Scorseseho Taxikáře, do hlavní role obsaďte Adriena Brodyho, herce, který dokázal ztvárnit stejně úchvatně člověka procházejícího válečným peklem (Pianista) nebo očistcem psychofarmacie (Svěrací kazajka), a máte zde dokonalý protipól Weirovy Společnosti mrtvých básníků. Zatímco Weirův snímek přetékal pedagogickým entuziasmem, Oddělen divákovi plnými hrstmi podává frustraci a beznaděj. Režisér Tony Kaye filmu si vysloužil celosvětové uznání od kritiky i veřejnosti hned svým celovečerním debutem Kult hákového kříže. Edvard Norton v něm exceloval jako aktivní stoupenec neonacismu, toužící pomstít smrt svého otce. Nyní si opět sociálně kritický Kaye bere na paškál vedle školského systému, konzumní společnosti, povrchních mezilidských vztahů, především neúprosnost lidského života. Citát od Alberta Camuse poskytuje divákovi v samotném úvodu pomocné vodítko pro filosofické sdělení filmu i jeho hlavního protagonistu. Henry Barthes (Adrien Brody) je zaskakující učitel. Navzdory tomu, že je soucitný a oddaný, usiluje o to, zůstat oddělený od svého okolí. To nezahrnují pouze studenti na školách, kde krátkodobě zaskakuje, ale patří sem umírající dědeček umístěný v sociálním zařízení, Erika (Samy Gaile), patnáctiletá prostitutka uprchlá z dětského domova, jeho nejnadanější studentka Meredith (Betty Kaye) nebo vyhořelí kolegové z učitelského sboru (James Caan – pozn. Sonny Corleone z Kmotra, Christina Hendricks, Lucy Liu). Henryho obrana spočívá v odstupu od všeho a všech, co by jej mohlo zranit. Usiluje o odstup od svých žáků, nemá stálou partnerku, i když možnost má. Henry paradoxně tvrdí, že žádné city nemá, děsí se citových pout, která by mu mohla způsobit bolest. Někdo výstižně označil Henryho jako zatvrzelýho, rozjímajícího, zlomenýho člověka a jakýsi ukázkový případ Watersova člověka “za zdí”, který by mohl k lepšímu změnit svět. Přesně takový je Henry. Henry se nachází v existenciální krizi padlého idealisty, jehož osobní problémy Kaye umně snoubí s drtivou kritikou moderního školského systému, což diváka nejednou během sledování filmu uvrhne do deprese. Prakticky každá vedlejší postava vyhořelých “obyčejných lidí” z učitelského sboru dokresluje a podtruhuje Henryho pesimismus. Marketingový holocaust (cz titulky) Obdobnou kritiku jsme již na filmovém plátně mohli spatřit díky adaptaci Palahniukova Klubu rváčů. Ovšem je tu jistá diferenciace. Když se v Klubu rváčů do půli těla svlečení chlapi prali mezi sebou ve sklepech, byla to katarze násilí způsobená uvědoměním si toho, že nedošlo na naplnění očekávání, protože byli “televizí vychováni ve víře, že se z nich jednou stanou milionáři, filmoví bozi nebo rockový hvězdy”. Tento scénář se samozřejmě nekonal. Henry si to uvědomuje a hovoří o marketingovém holocaustu, který v dospívajících adolescentech vyvolává jejich falešné přesvědčení o zářné bezpracné budoucnosti. To vychází ze zdegenerovaného hypertrofovaného individualismu, který je vydatně živen reklamou. V Oddělen žáci žijí v domnění, že jim celý svět klekne k nohám a jsou skálopevně přesvědčeni o tom, že na každého z nich čeká dráha rockových hvězd nebo modelek. Proto kašlou na školu. Ještě si neuvědomují to, že žádné rockové hvězdy a ani modelky se z nich nestanou a bez vzdělání budou patřit k 80% amerických dělníků, kteří pracují za minimální mzdu. Je mnohem pravděpodobnější, že spíše než by jako hvězdy světa showbusinessu sjížděly lajny koksu v apartmánech luxusních hotelů, budou na ulici kouřit crack a pokud se nevydají na dráhu pouličních prostitutek, jejich pasáků nebo dealerů, budou při troše štěstí vykonávat nekvalifikovanou práci, dokud je nenahradí počítače. Nadanější a uvědomělejší studenti pochopili, že jejich budoucnost se podobá velké černé díře. Oddělen není pouze filmem o vzdělávacím systému, je jakousi perverzní přehlídkou aktuálních bolestí společnosti, jejich nedokonalostí a nepříjemnosti lidského života a problémech s ním neoddělitelně souvisejících. Život není perfektní, není plný neutuchajícího potěšení a štěstí, jak se nám snaží reklamy i filmy namluvit nebo znáte někoho, kdo by o svém životě prohlašoval, že ten jeho je nádherný, má dokonalou manželku, perfektní děti, práci snů a vysněný dům…? Oddělen je voláním o pomoc obyčejných lidí v lhostejném absurdním světě. Absurdním v Camusovském slova smyslu. Absurdno dle něj vzniká, když se chce člověk ve svém životě a světě orientovat, chce ho poznat a rozumět mu, chce vědět, nikoli tušit. Absurdno je uvědomění člověka nad pomíjivostí i konečností života, také bychom absurdno mohli označit jako roztržku“, „propast“, „konfrontaci“, „rozpor“, „muka“, „rozchod“ mezi světem a člověkem.Člověk se ptá na smysl své existence, uvědomuje si svoji smrtelnost, ale od života se dožaduje jakési trvalosti, která by jej uspokojila. Svět mu však vždy na otázky odpovídá věčným mlčením. Henry se velmi podobá Mersaultovi z Camusova románu Cizinec. Oba sdílí totožné pocity oddělenosti, cizosti, neporozumění… Život není dokonalý možná právě proto, že nám záleží na ostatních a snažíme se jim pomoci stejně jako Henry, i když si okolo sebe vytváříme bariéry, aby nám ti, kteřím pomáháme mohli ublížit co nejméně. Někteří teoretici filmu zastávají názor, že se film dnes stal pro mnohé útěkem od neradostné reality všedního dne, protože lidé místo svých vlastních životů mohou každý večer žít život svého seriálového nebo filmového hrdiny, který je o tolik víc vzrušující a šťastnější než jejich vlastní život. Pokud si přes hromady filmového odpadu a kýče proklestíte cestu k tomuto filmu, budete plni frustrace, zhnusení a pesimismu, ale na druhou stranu se sami sebe zeptejte, kdy vás film donutil přemýšlet o svém poselství dlouho poté, co doběhly závěrečné titulky? PS. Nezapomeňte, abyste po zhlédnutí filmu měli po ruce něco tvrdšího k pití. 90% http://filmosophy.cz/2016/02/17/oddelen-aneb-pedagogova-existencialni-tryzen/ () (méně) (více)
Sakra jako kdybych se najednou cítil strašně zesláblý. Velmi silná podívaná, pěkně dlouho jsem neviděl nic tak depresivního. Díky Brodymu, svlečně Gayle a především díky výbornému způsobu natočení to vyvolalo neskutečnou atmosféru. Jako kdybych se měl vcítit do jejich kůže. Akorát mi možná nesedlo trochu vyprávění jednotlivých postav. Snímek se snaží zaměřit na více příběhů, a to mu si myslím šlo o něco hůř. Chvíli to mělo takový zmatený dojem. To je jediná věc, kterou bych malinko vytknul. Jinak sám ani nevím, co k tomu víc napsat. Na tohle si snad musí udělat každý svůj vlastní pohled. ()
Mám rád smutné filmy, ale tohle bylo i pro mě subjektivně až příliš depresivní a psychologické. V mém hodnocení se však odráží spíš to, jak silný a strhující film Oddělen je a v kontextu toho, co vypovídá, je navýsost hluboký. 90 % ()
Videl som už aj psychologickejšie filmy, no dajme tomu, že je to psychologický film, ktorý väčšinu času len tápa okolo horúcej kaše a používa pri tom slová ako neviem, možno a asi. Film, ktorý si dal za úlohu rozbolieť. Divákom bez vízie ani žiadnu víziu neponúkne a čo je horšie - ani len nechce ponúknuť. Našťastie aspoň s malou vínimkou na konci. Najsilnejšia scéna v tejto celej beznádeji je tá, kde Lucy Liu povoľujú z tohto myslenia dnešnej mládeže nervy. Z tejto jedinej si mohol človek niečo aj odniesť. 55% ()
Depka. ()
Ano, jedna velká deprese! Jako by tam nebyl vůbec prostor pro nějakou naději... Tmavý, šedivý, upovídaný a skvěle zahraný film. Dokonale vypovídající. I když určitě ne pro každého. Chápu od kohokoliv jakékoliv hodnocení. ()
Depresí napuštěný film, který (navzdory tomu, co tady spousta lidí píše) pouze zlehka využívá učitelského prostředí, zatímco jádro filmu je aplikovatelné prakticky na kohokoliv. O to je snímek děsivější. Trošku mi vadila roztříštěnost, skrz kterou byl film prezentován, i když chápu, proč se Kaye rozhodl zrovna pro tuhle formu. Film nenabízí otázky, ani se nesnaží přijít s odpověďmi, pouze na chvíli rozsvěcí lampu nad jedním ztraceným člověkem, aby ji na konci filmu zase zhasl. Adrien Brody výborný, znatelně lepší než většina ostatních herců. Amerixan History X však z čistě pocitového hlediska zůstává nepřekonáno. ()
Osobně si myslím, že ta deprese je tady tak trochu přehnaná. Respektive bylo jí tolik, že mě film nezasáhl tak, jak bych sama čekala. Ale pravdou je, že z klasického téma problémové školy plné dětí bez budoucnosti Oddělen dělá něco víc. ()
Jeden z takových těch mazec filmů s pochmurnou atmosférou, plíživou hudbou a skvělým hereckým umem Adriena Brodyho... ()
[3,5*] "Some old people sleep a lot before they die. Isn't that silly?" Vyslovene hnusný film zo sveta naplneného až po samý vrch beznádejou, v ktorom nie je takmer nič pozitívneho. Naopak, toho negatívneho je tu v maximálne koncentrovanej forme: starci v domove dôchodcov zanedbávaní personálom, primitívna a vulgárna mládež plná agresivity, týranie detí rodičmi, detská prostitúcia, televízna závislosť, obezita, depresie, samovraždy. Proste totálne zúfalstvo. Keď sa k tomu ešte pridá často chaotická kamera aj so strihom (dá sa ale na to časom zvyknúť) a podivné dokumentárne prestrihy na rozhovory s hrdinami filmu, tak by som si pomyslel, že sa mi na tom filme nemôže páčiť zhola nič. Lenže div sa svete, ten film sa mi nielenže páčil, ale miestami ma až fascinoval. Predpokladám, že tvorcovia tu zámerne preháňajú, jednak tým všadeprítomným negativizmom (neverím, že niekde v reálnom svete je to až takéto extrémne) a jednak hlavnou postavou učiteľa Henryho (výborný Adrien Brody), ktorá sa zase v takomto svete javí až príliš pozitívnou (múdry, láskavý, hoci dosť nešťastný). A je to práve postava Hemryho, ktorá robí ten zúfalý svet trochu znesiteľnejším, pričom ďalšou vecou, ktorá to príjemne odľahčuje, je výborný, hoci aj často cynický humor ("Ellen, can I see your nipples?" "What? No." "Wrong. See actually, I can."). Zo zdanlivého čistého hnusu sa napokon vykľula veľmi silná dráma, ktorá sa mi páčila v mnohých ohľadoch. Múdrymi myšlienkami, ktoré trefne glosujú súčasnú spoločnosť ("How are you to imagine anything if the images are always provided for you?"). Výbornými postavami a aj výborne zahratými (film má vskutku silné obsadenie), z ktorých vyzdvihnem sarkastickú postavu Jamesa Caana a postavu mladučkej prostitútky v podaní Sami Gayle, ktorej celá dejová linka bola skvelá. Ale trebárs aj pôvabnými animovanými vsuvkami, vytvorenými kriedou na tabuli. "Doublethink. To deliberately believe in lies, while knowing they're false. Examples of this in everyday life: "Oh, I need to be pretty to be happy. I need surgery to be pretty. I need to be thin, famous, fashionable."" . ()
Myslím si, že spousta lidí tenhle film nevydrží dodívat dokonce, protože je neskutečně silně depresivní, plný až tělesné bolesti. Ale určitě není smyšlený, věřím, že takhle se musí cítit ne jeden pedagogický pracovník a všem, co říkají, že pedagogové mají furt prázdniny, volno, tak musí být furt v pohodě, tak právě těm bych doporučil tento film, aby viděli, že učit není žádná p…. ()
Reklama