Režie:
Christian-JaqueKamera:
Roberto GerardiHrají:
Sophia Loren, Robert Hossein, Carlo Giuffrè, Robert Dalban, Evelyn Stewart, Marina Berti, Julien Bertheau, Renaud Mary, Fernando Sancho, Jean Berger (více)Obsahy(1)
Příběh Madame Sans-Gene je založen na skutečné historické postavě, jadrné pradleně jménem Catherine Hubscherová, kterou francouzská revoluce a následné bouřlivé roky vynesly až k titulu vévodkyně z Gdaňsku. Častěji však byla titulovaná jako madam „bez ostychu“ a to díky své vyřídilce u dvora... V Paříži se v létě 1972 schyluje k povstání. Řada šlechticů už město raději opustila a ve spěchu zanechali Catherine (Sophia Lorenová) své špinavé prádlo bez placení. A aby toho nebylo málo, najde nebohá žena na svém dvorku vzbouřenecký kanón i s několika vojáky! Podle seržanta Lefebvra (Robert Hossein) totiž budou mít z její prádelny skvělou mušku na Tuilerijský palác, sídlo krále. Catherine si ale něco takového líbit nenechá a hodlá vlastence i s dělem vypakovat s pomocí svého stálého zákazníka, poručíka Buonaparteho (Julien Bertheau). Jenže nic nejde podle plánu a osudy ústřední trojice se ještě pěkně zašmodrchají. Rozdělí je válka a ohrožují je politické pletichy, dokonce změní svá jména i hodnosti. Nakonec se ale všichni tři sejdou na tom nejméně očekávaném místě, v honosných síních Tuilerijského paláce. A madam Sans-Gene bude mít poslední slovo! (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (19)
Vydařená příjemná romantická komedie s historickými postavami a v historických kulisách. Není důležité, nakolik příběh odrážel skutečný život Catherine Hübscher, jde především o divácky přitažlivou a svižnou zábavu, která nepostrádá ani vtip a ironizující pohled na život francouzské porevoluční šlechty, která ke svým titulům a postavení přišla bez předchozího rodokmenu jen díky Napoleonovi. Role madame Sans-Gene jako by byla ušita přímo na míru Sophie Lorenové, která v ní exceluje. ()
Lorenová, Lorenová a její boky, Lorenová a především její prsa v hlubokých výstřizích... Francouzská revoluce, bohaté kostýmy, nádherné ateliéry a kulisy a dokonalé převyprávění francouzské historie, to už jaksi od Francouzů čekáme. Toho jsem si tu užil rozhodně dosyta, tak jako v desítkách jiných francouzských filmů té doby. Zde navíc vyšperkováno parádní scénou, kdy Robert Hossein utíká s Lorenovou ze starého větrného mlejna. Ovšem Lorenová byla jen jedna, té se v tomto a ani v žádném jiném filmu nic nevyrovná. [154. hodnocení, 14. komentář, 60%] ()
Příběh někdejší pradleny francouzské revoluce je nesporným alternativním vrcholem tvorby autora obou TULIPÁNŮ. Jadrný příběh prostořeké pradleny vzácně zapadá do hereckého naturelu Sophie Lorenové, ale dává také značný prostor jejímu hereckému partnerovi Robertu Hosseinovi. Zajímavé - lidské - je i pojetí Napoleonovy postavy, jehož rozporuplné životní osudy určitě nejde zužovat do úzkých břehů černobílého vidění světa. Aniž by byla viditelněji zkreslena historická fakta, vzniká vděčný film-komedie, jejíž nadsázky ozvláštňují skutečné životní osudy skutečných historických postav. Film vidící vlastně napínavý děj ženskýma očima. Alternativní feministický pohled na historii prostředkovaný citlivým a vnímavým mužským okem. Film, na který se nezapomíná, byť jeho klasičnost je oděta do vypůjčeného lidového kroje nesmlouvavého, ale současně také vlídného a až rozverně veselého plebejského taškářství. Vždyť všichni víme, že smíchu nebo alespoň úsměvu v životě každého z nás nikdy není dost. ()
História ako aj v ostatných prípadoch Jaqueho tvorby, čiže nejde o dobovú drámu s dôrazom na historické detaily, ale o humor, lásku, nereálnu akciu a súboje končia tak, že hlavný hrdina ťukne do hlavy nepriateľského generála a ten omdlie na zvyšok dňa, aby ho mohol spútať a zaviesť niekde do stodoly a potom vyvádzať ako obaja Fanfáni dokopy. Prečo nie, aj takto sa dá nahliadať na históriu, najmä ak to Loren a Hosseinovi pred kamerami svedčí. Celkovo film obsahuje dve vážnejšie sekvencie, pričom tú druhú, keď sa Napoleon "takmer" rozčúli, ju samotný aktér touto poznámkou zhodí a vám je jasné, na akú nôtu sa tu hrá. ()
Zajímavě vyzní srovnání s televizní inscenací Františka Laurina (1971). Obě zpracování vynikají nadprůměrným režijním vedením a převedením do vybraného média, slabší stránkou u obou je ale otázka scénáristického zpracování a dramatizace v daném módu vyprávění (lidsky řečeno onen "alternativní pohled na historii" se poněkud ztrácí v onom "rozverně veselém plebejském taškářství"). ()
Galerie (5)
Zajímavosti (5)
- Ukážky z tohto filmu sa objavujú v dokumente Sophia - pokus o portrét (2004). (Arsenal83)
- Ide o filmové spracovanie rovnomennej komédie Victoriena Sardoua a Émila Moreaua, ktorej prvé predstavenie sa uskutočnilo 27. októbra 1893 v parížskom divadle théâtre du Vaudeville. (Arsenal83)
- Závěrečné scény byly natočeny v interiérech zámku Caserta nedaleko Neapole. (optik)
Reklama