Režie:
Irena PavláskováScénář:
Ivo PelantKamera:
Diviš MarekHudba:
Jiří ChlumeckýHrají:
Jana Pidrmanová, Filip Cíl, Tereza Nvotová, Pavel Řezníček, Simona Stašová, Jana Janěková, Jan Zadražil, Ladislav Frej st., Hana Seidlová, Pavla Beretová, Václav Jiráček, Lucie Juřičková (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Zavírá se brána dětského domova a otvírá se nový, drsný svět. Dvaadvacetiletá Marie, která dokončuje studia na sociální škole, osmnáctiletý Adam, právě opouštějící dětský domov a nejmladší, sedmnáctiletá Eva, kterou odchod do normálního světa teprve čeká - to je ústřední trojice hrdinů, s níž se setkáváme na začátku příběhu. Spojuje je příbuzenský vztah, mají jednu matku, neschopnou nést své mateřství. Mají zvyky a zkušenosti obyvatel dětského domova a naopak jim chybí mnohé ze zkušeností, které my všichni mimo dětské domovy považujeme za samozřejmé a běžné - například samozřejmý chod běžné rodiny. Jejich vzájemné pouto je ovšem nesmírně silné, tak trochu jsou to ti tři proti neznámému, drsnému a nic neodpouštějícímu světu. Musejí ho nejen vnějškově, ale především niterně pochopit, musejí se ho niterně naučit, aby mohli obstát jako všichni ostatní, kteří tento handicap nemají. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (54)
Neotřepaný námět je zajímavě zpracovaný. I když se zaměřuje hlavně na sledování linie sourozeneckého příběhu, nabízí prostor k zamyšlení. Autorům se podařilo dát dohromady na televizní poměry věrohodnou výpravu. Dramatičnost příběhu umocňuje hudba. I když některé scény byly nadbytečné nebo působily nereálně, tak především díky herectví ústřední trojice, která představuje sourozenecké trio, na mě příběh působil autenticky. Scéna, kdy Eva (Tereza Nvotová) hledá pomoc v kostele a rozhoduje se, jestli má utéct sama před sebou, patří k nejsilnějším. Líbil se mi i závěr, který sice vyznívá symbolicky, apelativně, ale zároveň má v příběhu své místo. Hudba a text: Jiří Chlumecký. Zpěv: Jan Kalousek a Kateřina Podholová. ()
Nic televizně laciného, šíleně expresívního a nevhodného na tom nevidím. První díl hodnotím čtyřmi a druhý díl maximem, tedy pěti, zatím nezveřejněnými hvězdičkami. Pozitivum vidím v tom, že pro celý obsah byl stanoven přijatelný počet dílů a dramatičnost snímku, která koresponduje s realitou skutečných životů některých obyvatel dětských domovů je přiměřená. Vždyť, není jejich skutečný život někdy ještě dramatičtější? Mě osobně tedy hudební dramatičnost v určitých pasážích snímku v kontrastu s obrazem naprosto vyhovuje. Tato miniserie zobrazuje problémovost a kriminalitu z jiné strany mince, než jakou nám nabízí strohé, nic nezkoumající sdělovací prostředky. A to už nemluvím o "bulvárním" tisku, který se zaměřuje pouze na důsledky jednotlivých činů problematické mládeže a nezveřejňuje pravé viníky, tedy rodiče. Abychom si udělali správný úsudek o obyvatelích dětských domovů, měli by jsme něco o nich samotných a jejich rodinných "zázemích/nezázemích" vědět. Bludičky tedy chápu jako vkusný a přijatelný způsob, jak do světa "vytroubit" naléhavost tohoto obecného problému. Hodnocení si dovolím uvést po shlédnutí posledního dílu. Bravo ČT, nedělní večery začínají být s tebou poutavé. ()
Dokáže dětský domov připravit na život? 1) Výborně napsaný scénář Ivo Pelanta o tom, jak je těžké překročit vlastní stín, zobrazuje hrdiny sympatické ve svém úporném často neúspěšném hledání. Jsou jako lidé bez imunity (bez domova), kteří pak umírají (nezvládají) na obyčejné nachlazení (běžné sociální interakce). 2) Velmi televizní film zdobí přesvědčivé herecké výkony (zejména Filipa Cíla a Terezy Nvotové) i pro někoho možná trochu vlezlá hudba Jiřího Chlumeckého. 3) Takhle nějak si představuji tvorbu veřejnoprávní televize. ()
Po prvním díle to vypadá slibně. Autentičnost je drsná, jen někdy ten čas trochu drhne (jak píše rakovník). Skvělý Filip Cíl. Po třetím díle můžu říct, že celkově to byla dobře odvedená práce. Myslím, že scénárista to občas trochu přehnal, asi chtěl ukázat to nej, čímž se ale od reality trochu vzdálil. ()
Bludičky jsou "malý televizní" film, potažmo minisérie, ale v mnoha ohledech je to dost milník. Režiséra Irena Pavlásková ho natočila v době, kdy režírovala spoustu slabých filmů (Bestiář, Zemský ráj to napohled). Scénář napsal Ivo Pelant a po tomto snímku ho čekaly už jen naprosto nezajímavé věci (Ordinace v růžové zahradě). Ve filmu se etablují (daleko před prvními režijními úspěchy) jako herečky Tereza Nvotová a Jana Pidrmanová. Tehdy mi tu nebyl protivný ještě tolik neobsazovaný Pavel Řezníček, se sympaťákem Janem Zadražilem jsem problém neměl. Mám tenhle příběh rád, je realistický i vtipný a já lituju, že mnoho mých oblíbenců je teď na jiných (a hodně často horších) pozicích. 90%. ()
Galerie (34)
Zajímavosti (2)
- Většina natáčení proběhla v obci Pyšely, v tamním dětském domově a jeho okolí. (ČSFD)
- Filmovalo se celkem 31 dnů. (ČSFD)
Reklama