Režie:
Gilles Paquet-BrennerKamera:
Pascal RidaoHudba:
Max RichterHrají:
Kristin Scott Thomas, Mélusine Mayance, Niels Arestrup, Frédéric Pierrot, Michel Duchaussoy, Dominique Frot, Natasha Mashkevich, Gisèle Casadesus (více)Obsahy(2)
Paříž, červenec 1942: desetiletá Sarah je spolu se svými rodiči o půlnoci zadržena francouzskou policií, která obchází dům od domu a zatýká židovské rodiny. V zoufalé touze zachránit svého bratra jej zamyká do šatní skříně - jejich tajné skrýše - a slibuje mu, že se pro něj vrátí, jakmile budou osvobozeni. O 67 let později se příběh Sarah proplétá s příběhem Julie Jarmond, americké novinářky vyšetřující dávný zátah s názvem Vel´d´Hiv. Novinářka objevuje sebe samu a odhaluje strašné tajemství srdcervoucího příběhu o židovské rodině, jež byla vytlačena ze svého domova – místa, které je i jí nyní domovem. Jakmile začne vnímat, žít a dýchat stejně jako Sarah - nejstarší dcera židovské rodiny, její svět se otočí vzhůru nohama. Dokáže někdo odstranit stín minulosti? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (127)
Melancholicky sa rozbiehajúci príbeh jednej židovskej rodiny holokaustu v Paríži, kedy sa písal rok 1942. Pribúdajúcim časom nadobúdal dej iný rozmer, kde svojim skvele prepracovaným scenárom a réžiou, až do veľmi pôsobivej myšlienky hlavnej predstaviteľky Sarah, ktorú skvele zahrala, ako mala, tak aj dospelá protagonistka. Veľmi hlboký pohľad do duše Sarah, ktorej žiadna rodina už nenahradila rodinné puto s rodičmi a bratom. Podané od réžie a predstaviteľov priam úžasne, kde prejav Sarah prostredníctvom vnímania oceánu priam fascinoval dušu diváka. Ešte dlho po skončení bolo nad čím uvažovať, čo znamená, keď niekomu osud vezme tých najbližších a zostane na svete zrazu sám. ()
Takový jakoby malinko plošší snímek bez dynamiky, kde bych si minimálně scénu s objevením malého chlapce ve skříni představoval úplně jinak a nechal jí spíše jako scénu vrcholnou a celou tragédii spojující. Ani herecké výkony rozhodně nezaujaly, ale to důležité se stalo, prostě se na film dalo koukat, proto i ty čtyři hvězdy....za civilnost a neglorifikaci. ()
Keby nebolo posledných 10-15 minút filmu, bolo by to na 4*. Ale producent asi na poslednú chvíľu zohnal Aidana Quina a scénarista už z toho nedokázal vybrusliť. Veľká škoda. Inak zimomriavkovo spravený film o nie moc známych francúzskych deportáciách. ()
Nenapadny filmik, ktory ma vtiahol svojim pribehom. Dostal ma aj tym, ze ukazal, ako este mnoho rokov po vojne, niektori ludia nezmyselne trpeli a aku hlboku jazvu vedia v dusi cloveka zanechat niektore skutky. ()
Filmů na podobné téma bylo zpracováno desítky, ale Klíč k minulosti patří bezpochyby k těm lepším. Vcelku nenápadný byt v Paříži, který vydává svoje tajemství teď, po skoro sedmdesáti letech, tchán pamětník a neodbytná novinářka, která se touží o osudu židovské dívenky dozvědět vše. Snímek nám připomíná, že židovské holocausty neprobíhaly jenom v Německu a nepoznamenaly jenom oběti nacistů, ale i jejich přátele a známé, svým způsobem celou generaci. Sářin příběh je jedním z mnoha, které se odehrály za druhé světové války. Na filmu se mi líbí to, že nám sice ukazuje utrpení Židů a na nich páchané násilí, ale zároveň nám dává naději na to, že někde žijí dobří lidé, kteří jsou ochotni nadzdvihnout ostnatý drát a lhát, aby ochránili malou holčičku, která přišla poprosit o pomoc, když ji potřebovala. Osud Sářina bratra je zoufalý; nutí nás položit si otázku, jestli by byl ještě naživu, kdyby se ho nesnažila ochránit. Julie zpočátku působí jako všetečná novinářka, ale její soucit se Sářiným osudem nás brzy přesvědčí o opaku. Klíč k minulosti je dobře natočený film, který nás nutí přemýšlet o ceně vlastního života. /Nebyl by "Sářin klíč" lepší název?/ ()
mě se to líbilo moc, jak pasáž z minulosti, tak i pátrání po ní prostřednictvím novinářky ( výborná Kristin Scott Thomasová). Vemi silný příběh, jako to už bývá u těchto témat, který mě dostal. Události druhé světové války jsou už oprvdu dávné, ale přesto ovlivňují osudy řady lidí i v dnešní době, Rozhodně stojí za vidění ()
Velice dojemný a pravdivý příběh který se opravdu stal. ()
Druhý film francouzské produkce, natočený v jednom roce, pojednávající o nejbolestnějším období francouzských židů v období 2. sv. války, kdy byly tisíce židovských rodin odvlečeny ze svých domovů do pařížského velodromu a odtud dále do táborů smrti. Tím prvním filmem byl Odsun. Obě díla byla velice emočně silná, avšak Odsun byl kompaktnější a výce mne pohltil. Děj snímku Klíč k minulosti probíhal střídavě ve dvou časových úrovních - válečné a současné. A možná právě toto přebíhání sem a tam - od emoční vichřice ke slabému, bezvýznamnému vánku, který představovala ta současná poloha - bylo tím rušivým prvkem. Obě roviny působily příliš odděleně a nezávisle a ani výkony herců v těch současných postavách mne nenadchly - včetně Kristin Scott Thomas. V porovnání s vynikajícím Odsunem byl tento film spíše jenom průměrem. 60%. ()
V zásadě velmi dobrý film z doby, kdy se děly velmi nedobré věci. Akorát ta stopáž mi ke konci přišla už dost - pohodlně by se to dalo utnout dřív - rovněž ten druhý příběh (současnost) mi tam přišel trochu zbytečný - jakoby to utlačovalo to podstatné do pozadí. Ale každopádně stojí za vidění - osobě se přiznám, že jsem o téhle temné francouzské epizodě věděl pramálo. ()
davam tri a pol, nakolko ku koncu troska natiahnute a prekombinovane, ale pribeh silny. ()
Zaručeně mě to vtáhlo do děje a hltala jsem to a prožívala společně se Sárou. ()
Zkrátka mi takovýto styl rozvláčněných filmů nesedí, Kristin mi byla navíc dost nesympatická, takže dávám jen 2*. Nic to však nemění na tom, že to byla strašná doba.. ()
Nejdříve to vypadalo na tisíckrát omílané téma, ale úhel pohledu zvolený v tomto filmu mě zaujal natolik, že jsem to prostě musel dokoukat dokonce. Prolínání minulosti s přítomností tady funguje bezvadně. Lepší 3* ()
Nedoporučuji tento film těhotným, čerstvým maminkám, přecitlivělým maminkám, v podstatě všem, které nejsou dostatečně obeznámeni s tím, že se někdy dějí opravdu, ale opravdu drsné věci malým dětem. Kdybych chtěla charakterizovat a krátce napsat zápletku, zněla by asi takto: Za války ve vyhroceném okamžiku udělá matka s dcerou osudovou chybu, která zapříčiní smrt jejich malého syna (bratra) velmi drsným zdlouhavým způsobem. Ještě k tomu bude malý kluk sám a nebude moct udělat vůbec nic. To poznamená do konce života všechny členy rodiny. Hlavní hrdinka v současnosti poodkrývá celý příběh. Protože to se mnou otřáslo, vyplývá z toho, že film byl udělán zručně (herci, scénář, režie) a kvalitně. ()
Jeden příběh z miliónů obětí židovského holocaustu. Příběh jednoduchý, ale nesmírně silný a emocionálně vypjatý. Nikdy nezapomenu na příběh malé holčičky zoufale se snažící zachránit svého malého brášku. ()
V některých pasážích dosti nevěrohodné a rozvláčné.Například scéna, kdy je doktor doprovázen německým důstojníkem v uniformě Wermachtu ( a nikoliv SS), který se zajímá o uprchlé židovky!!! Navíc mi nesedělo ani herecké obsazení dívky Sáry, jejího bratra i jejich maminky. Ale dosti kritiky. Film má i svá pozitiva: Kladně hodnotím pojetí filmu odehrávající se ve dvou časových rovinách a především výborný herecký výkon K. S. Thomas. ()
Velice lidský film, který nejen ukázal, to, že i Francouzi ublížili Francouzům, ale hlavně je to povídání o velké odvaze, síle, ale i smutku, životě … Tento příběh vypráví to, že minulost nesmí být zapomenuta a to ani když se stane, že nás nejen dostihne, ale bohužel i předběhne. ()
Začiatok mi dosť pripominal film Zatah,kde hra Jean Reno (2010) boli tam dost podobne momenty na tom štadione a ako ich odvažali do tabora.V porovani bol tento film lepší,mal viac zapletenejší dej a taktiež tam bolo lepší koniec.Nebolo to len o tabore ale hlavne bolo na tom to dobre,že tam bola minulost a pritomnost a nakoniec jej rozuzlenie.Dosť dobre urobene :) ()
silný příběh hlavně proto, že se týká osudu dvou sourozenců,které rozdělil strach zaviněný snahou o opak. o záchranu toho mladšího, který se stal nakonec nechtěnou obětí. velmi působivě konstruovaný příběh, který má spojnici dvou časově rozdílných období a bytem, kde se to stalo. je to zároveň nastavené zrcadlo obavám a z nich plynoucí kolaboraci Francouzů s Němci v židovské otázce. ()
Film byl, až na jedinou scénu:-(, bez napětí. Škoda, že více nepopisoval deportaci židů. Začátek byl rozhodně dobrý, konec už dost utahaný. ()
Reklama