Režie:
Zoya AkhtarScénář:
Zoya AkhtarKamera:
Carlos CatalánHrají:
Katrina Kaif, Hrithik Roshan, Farhan Akhtar, Abhay Deol, Naseeruddin Shah, Kalki Koechlin, Mandi Sidhu, Raaghav Chanana, Deepti Naval, Ariadna Cabrol (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Hvězdně obsazený bollywoodský road movie o tom, jak jedna zdánlivě obyčejná dovolená může změnit životy třem mužům. Kabir, Imraan a Arjun jsou staří přátelé. Kdysi si na vysoké škole slíbili, že vyrazí do Španělska. Vztah Imraana a Arjuna však rozbila jedna dívka a na plánovanou cestu nedošlo. Po několika letech se má Kabir ženit. Do svatby zbývá několik měsíců a tři kamarádi mají poslední šanci splnit si dávný sen. Jejich třítýdenní výlet jim přinese notnou dávku adrenalinu a krásné ženy, ale i pochybnosti a poznání. (Festival bollywoodského filmu)
(více)Videa (1)
Recenze (62)
MOŽNÉ SPOILERY, i když... Carpe diem, áno? Hlavně na to nezapomeňte, ačkoli se to dá rozklíčovat už z názvu a tvůrci vám to už stokrát řekli, ale kdyby se vám to náhodou povedlo, nebojte, tvůrci vám to ještě stokrát znova zopakují. Ale co už - od pohledu je jasné, že o to půjde především, navíc to taky vypadá dost nenáročně a plné atraktivních žen a mužů, tudíž se nedá čekat nic hlubokomyslného, takže to nebudu soudit jen kvůli tomu, jak to dokola opakuje jednu a tu samou miliónkrát řečenou myšlenku. Tyhle filmy vás mají hlavně bavit, navodit letní dovolenkovou atmosféru a pokud měli tvůrci trošku větší rozpočet, představit vám co nejatraktivněji možné cool způsoby trávení volného času (jako třeba skok padákem), které si budete přát k příštím narozeninám... a ono to tu všechno je, ale mě to prostě a jednoduše nebavilo. Spíš než o zábavu jde o romantiku, vše aspoň trochu vážnější se zvrtne v klišovitý patos (nebo jenom klišé - viz. návštěva otce) a celé je to natolik obyčejné, že se pro mě největší zábavou u některých scén stalo sledování počtu minut do konce filmu. Přitom se tu moc nezpívá, jsou tu snad jen tři muzikálová čísla a u jednoho by se dalo dost polemizovat, jestli se vůbec dá počítat a ne jen jako hudba na pozadí, ale to je taky tím, že to chce být hybridem amerických komediálních road movie a Bollywoodu, jenže dopadl výstavbou podobně, jako Go Goa Gone - uvízl někde mezi. A tak je to chvíli to, chvíli zase tamto, dějové linie se co nejvíc odsouvají a když už na konci čekáte, že se nějak uzavřou, padne jen slib, pronese básnička a konečná. Teda ne, pak přijde jediná pořádná muzikálová scéna a pokud ještě patřila k narativu, tak babo raď, co tím vlastně tvůrce myslel. Rozešel se Kabir? A vyšla Imraanova kniha? A co Kabirova přítelkyně? Zkráceně, trvá to dvě a půl hodiny a přitom je to dost líně napsané a někdy i uměle protahované co největším počtem záběrů z adrenalinových akcí, abychom si je, jo, (pro)žili. Že si s Bollywoodem moc nerozumím, to už jsem zjistil, takže jsem se snažil na to brát ohled a opravdu dlouhou dobu to viděl na třetí hvězdu s tím, že mi to sice nesedí, ale že to není až tak špatné. Jenže tak nijaký závěr mě upevnil v nižším hodnocení a to právoplatně, jelikož tohle si po rozsáhlejším sledování divák rozhodně nezaslouží, ani u Bollywoodu. Ale tak co už, hlavní bylo carpe diem, tak to carpe diem i končí, jestli vám to za celou dobu, kdy se to pronese v x různých variacích, opravdu, ale opravdu nedošlo. Btw taky jsem se těšil na road movie z prostředí Indie, ale nakonec se jezdí po Španělsku... Nic proti, je krásné, ale na skutečně indickou road movie jsem ještě nenarazil a přitom právě kvůli tomu jsem chtěl tenhle film vidět. Lepší 2* ()
Indické filmy zrovna nevyhledávám, na tento jsem narazil náhodou, nebo vlastně díky Detoxerovi. Trošku jsem se bál ze začátku toho nádechu jižanské telenovely, ale ten pocit celkem rychle odešel. Miluju road movie, filmy kdy člověk někam vypadne a protřídí si myšlenky, ujasní si co od života chce a co je pro něj důležité. Mimo to jsem jsem dostal i slušnou dávku romantiky zamotané do příběhu tří starých kamarádů. Mohlo to být jen trošku kratší a ne tak přeslazené. 84% ()
Druhý krok (který jsem zaregistrovala) Hrithika Roshana artovým směrem. Dobré to bylo. Určitě jsem to neviděla naposled. Velká spousta vtipů nebyla otitulkovaná, takže se těším na DVD. Závěrečná píseň. Jen nevěřím tomu, že by někoho vzali do potápěčského kurzu, aniž by uměl plavat. V ČR by to rozhodně neprošlo. ()
Kabir se má ženit. Naplánoval si originální rozlučku se svobodou se svými dvěma přáteli jako dovolenou ve Španělsku...Příjemná ba co přímo báječná bollywoodská road-movie plná smutných i komických situací, které snad každý ze svého života známe. Čekal jsem, že to bude dlouhé a doplněné hudebně tanečními čísly jak je ve filmech z Indie zvykem. Co jsem ale nečekal, že čas strávený ve společnosti s tří týpků k pohledání uběhne jako voda. Byl jsem strašně nadšený a nebýt muzikálových výstupů na které došlo ( sice až v poslední třetině) neváhal bych s plnýn hodnocením. Život se má fakt žít a ne jej striktně plánovat...Úžasné! P.S. Z vlastní zkušenosti mohu doporučit poněkud drsnější zábavu, kdy stejně jako hlavní hrdinové na někoho cizího bafnete a lehnete si na zem. Mnohem lepší a efektnější je v místě, kde se nachází spousta lidí (např. na diskotéce) zařvat z plných plic: "Bomba!" a lehnout si na zem. V ten moment leží fakt všichni! Zkuste a uvidíte.-:))) ()
Romanticko komediální drama v road movie hávu po Španělsku. Chápejte, Indové, z nichž část žije v Londýně cestují po Španělsku. A potkávají Indy. Tedy Indky. Tradičně po indicku schopně namíchané a promísené a prošpikované písněmi a tanci. Z počátku to dokonce vypadá na příjemnější, sympatičtější a ne tak křečovitou verzi Pařby v Las Vegas. K filmu jsem se dostal kvůli Kalki Koechlin. Ta zde má sice vedlejší a ještě dost nepříjemně nesympatickou roli, ale když se usměje, člověk zapomene i o čem ten film je. Protože to najednou je bezpředmětné. ()
Galerie (22)
Zajímavosti (3)
- Natáčení hudební scény Señorita probíhalo v noci v městečku Alajár a jeho obyvatelé byli předem varováni, že bude hlučné. Třetí noc natáčení přišli někteří obyvatelé včetně starosty na plac v kostýmech a pokračovali se štábem v natáčení. (Raztubyl)
- Pro natáčení rajčatové bitvy La Tomatina muselo být letecky dopraveno téměř 16 tun rajčat z Portugalska. (Raztubyl)
- V písni „Señorita“ jsou namísto obvyklého využití profesionálních zpěváků slyšet hlasy všech tří hlavních protagonistů. Režisér jim namluvil, že jde jen o zkoušku. Protože však zněl výsledek dobře, byl ve filmu použit. Pro Abhaye Deola je to navíc poprvé, co ve filmu sám zpíval. (Raztubyl)
Reklama