Režie:
Vlado ŠtancelScénář:
Vlado ŠtancelKamera:
Antonín ŽovinecHrají:
Vlado Štancel, Lucie Kožinová, Ernesto Čekan, Michael Kňažko, Pavel Vondruška, Vlasta Špicnerová, Karel Hábl, Libor Hruška, Roman Štolpa, Martin Sitta (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Film Rekvalifikace mapuje situaci člověka, který svým věkem přesáhl padesátku, přišel ne vlastní vinou o práci, a nyní ji hledá. Příběh pana Zrzavého je napsaný podle neobyčejných zážitků obyčejných lidí. Jeho vzorem jsou tisíce odborníků ve zralém věku, kteří vlivem vnějších okolností přišli o práci. Poněkud absurdní dobrodružství nezaměstnaného pana Zrzavého se prolíná s příběhem mužů z druhého konce společnosti. Mafiáni Oskar se Žoržem si užívají života plnými doušky. Mají na to. Je vůbec něco, co by si nemohli dovolit? Jestli něco takového existuje, uvidíte ve filmu plném absurdit, paradoxů a humoru. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (44)
Námět filmu je skvělý. Jen se jeho přetvoření do filmové podoby nějak nepovedlo. Myslím si, že se na téma 50letého člověka, který marně shání práci, dal natočit film daleko zajímavější. A vůbec by nemusel být pojatý jako komedie, neboť na nezaměstnanosti nic humorného není. Jako nešťastné vidím už samotné prolínání dvou dějů. Nejzajímavější a pravdě nejpodobnější se mi jevilo školení doc. Veselého ze sociologicko-psychologické poradny. Připadá mi nesprávné vtloukat do hlavy nezaměstnaným ono „pozitivní myšlení“. Učit je, že nejsou nezaměstnaní, ale práci hledající, tvrdit o poloprázdné sklenici, že je z poloviny plná a jiné nesmysly. Já osobně jsem pro to, dívat se pravdě do očí a označovat věci, děje a situace pravými jmény. ()
Rezie je hrozna a cely film pusobi strasne amatersky, vcetne hercu. Nevim ale, zda to nebyl zamer. Scenar a dialogy jsou ale neskutecne trefne a temer presne vystihuji neduhy dnesni doby. Pan Zrzavy a jeho problem se zamestnanim byl vyborny, skoda vedlejsi linie s mafiany, ta byla o poznani slabsi. Kazdopadne ten film ale vsem doporucuji, za podivani to stoji. ()
Vlado sám sebe pasuje na divadelního herce a nadsamce. Se svou mladou ženou, jejíž postava skutečně odpovídá postavě matky čtyř dětí, ikdyž možná, že i toto měla být parodie, prožívá špatné období bez práce. Štancel problematice rozhodně rozumí, neb v Černých ovcích už se snaží hrát velmi dlouho, nicméně, stejně jako u Pamětnice, nechápu jeho sebevědomí točit. Vše je pojato křečovitým humorem a snahou o parodii, či snad, když to přeženu, o satiru, znázorňující neoddiskutovatelně zoufalou situaci na trhu práce. Myšlenka, kterou zde nastiňuje Aelita je výborná, nicméně film s tím nemá nic společného. Tragičtí herci, stupidní sexistický humor a směšný i téma degradující závěr vše potvrzuje. Dvě za imaginární scénu z hospody, a také za to, že Vlado neobsadil Magnuska. ()
Celovečerní česká so(n)da, která odhaluje všechny vrstvy české společnost, potažmo jakékoliv měšťanské společnosti, vyjímaje politiky a bezdomovce. Je to satira a karikatura, ne umění, které je zbytečné v tomto filmu hledat. Naopak právě v takovém svém pojetí zrcadlí Rekvalifikace nejen absurditu umělého vytváření konceptu práce jako jediného oficiálně uznávaného zdroje obživy, ale i současnou podobu většiny českých filmů, zůstanu-li jen u domácí produkce. Hollywoodská produkce se odlišuje jen filmovějším vizuálem a hereckou hrou. Světlé výjimky jen zesilují celkový dojem. ____ Ještě k nutnosti práce. V současné civilizaci práce, která je často jalová nebo jen imitovaná, není vždy nezbytně nutná pro přežití lidstva, je však skoro jediným způsobem aktivního obstarávání peněz jako symbolického směnného prostředku. V souvislosti s tím je příznačné prohlášení anarchistů, s kterým v roce 2010 polepili plakáty s nápisem: „Za práci, co není děvka prodejná!" výlohy a vchodové dveře institucí práce a symbolicky je uzavřeli. K tomu řekli: „Blíží se 1. máj, chceme ve „Svátek práce" poukázat na podstatu námezdní práce, kterou zcela záměrně přirovnáváme k prostituci. Není totiž velký rozdíl mezi tím, když někdo nabízí své tělo za účelem placeného sexu, který není radostí a rozkoší, nýbrž rutinou a způsobem přežívání, a tím, když někdo nabízí své ruce či mozek za účelem námezdní práce, která taktéž není radostí, nýbrž rutinou a způsobem přežívání. Proti konceptu námezdní práce stavíme koncept práce svobodné, bez šéfů a ekonomického útlaku, tu jedinou pak má smyl oslavovat." Anarchisté zřejmě nečetli bibli, kde je napsáno: "V potu své tváře budeš jíst chléb, dokud se nenavrátíš do země, z níž jsi byl vzat. Prach jsi a v prach se navrátíš.“ (Genesis 3:19). Avšak smíří-li se člověk s tímto údělem, nemůže pak mluvit o svobodě ducha a duše. ()
Od té doby, co jsem shlédl těch několik málo filmů s Vlado Štanclem vím, že v budoucím životě nechci být ani mouchou, abych mohl koukat na ženské v koupelnách, ani slavnou zpěvačkou, ani vítězem tour de france, ale jedině Vlado Štanclem. Ten člověk je prostě bůh, jeden z nejlepších komiků, co se kdy narodili. Už jeho image je k počůrání se smíchy, a co teprve když promluví svým nářečím, a co teprve když pronese nějakou tu hlášku. Například z tohohle filmu si pouštím jednu scénu pořád dokola (já se nezlobím... já jsem nasranej!) a chechtám se, až sousedi bouchají na topení. Čili 50x shlédnutá dvouminutová scéna, to znamená 100 minut maximální zábavy, i kdyby všechno ostatní ve filmu byl odpad (což ani náhodou není), je to jasných pět a né že né. ()
Reklama