Režie:
Dome KarukoskiScénář:
Pekko PesonenKamera:
Pini HellstedtHudba:
Lance HoganHrají:
Pamela Tola, Jussi Vatanen, Jasper Pääkkönen, Timo Lavikainen, Konsta Mäkelä, Sinikka Mokkila, Erkki Hetta, Asko Sahlman, Kari Ketonen, Miia Nuutila (více)Obsahy(1)
Inari (Pamela Tola) dá jedného rána svojmu priateľovi 50 eur, aby jej kúpil digibox. Janne (Jussi Vatanen) však časť peňazí minie a digibox domov neprinesie. Preto dostane podmienku, buď jej ho prinesie do ďalšieho rána, alebo rozchod. A tak na ceste do Rovaniemi musí čeliť mnohým prekážkam, len aby zachránil svoj vzťah. Spoločnosť mu robia dvaja kamaráti - Kappu (Jasper Pääkkönen) a Tapio (Timo Lavikainen), ale stretne sa aj s Inariným expriateľom a Rusmi, ktorí zrazili soba. (ČSFD)
(více)Recenze (30)
Skutečně tak půl na půl a nebo jsem nebyla na stejné vlně humoru jako někteří jiní uživatelé. Byly tam situace, které bych s přehledem vystřihla, konkrétně s tím sobem i bazénem plných žen, které ani omylem nevypadaly na to, že vůbec někdy zavadily o ragby. Zkrátka chvílemi celkem bezva zimní road movie, která se střídala s momenty na zabití. Janne, nevím, jestli jsi přece jen neměl v tom bazénu zůstat. Myslím, že by to pro tebe bylo lepší, než se honit za digiboxem a hodně nejistou budoucností. Doufám, že o tom ještě s chladnou hlavou pouvažuješ. Jinak sněhu si užijete na pár let dopředu, to byla nádhera i když miluji léto daleko víc. Je to něco mezi trojkou a čtyřkou. ()
„S holkami je to jako s tramvajemi, jedna odjede a za chvíli přijede další.“ Noční roadtrip tří kamarádů sledující jediný cíl, zakoupení set-top-boxu. V sázce je opravdu hodně, v případě nezdaru hrozí krach vztahu jednoho z nich a jeho přítelkyně. Podaří se jim 2 x 200 km zasněženými finskými pláněmi zvládnout včas? Režisér Done Karukoski namíchal kvalitní hořko-sladkou podívanou. Navenek se snaží nedat nic najevo, ale uvnitř postav skandinávských dramat to doslova vře emocemi. A teď si zkuste tento citový minimalismus dosadit do žánru komedie a zároveň ponechat i onu typickou, ponurou severskou atmosféru. O tom přesně je Laponská odysea, takže si oblékněte svetry se sobem a určitě na to mrkněte. ()
Dome Karukoski má skutečně talent jako prase. A s každým dalším filmem to jenom potvrzuje. Jsem rád, že jsem to, jak výborným režisérem bude, rozpoznal hned u prvního filmu od něj, který jsem viděl - Domova šedých motýlů. Napapiirin sankarit tentokrát není citlivým dramatem o mladistvých, ale lehce nahořklou komediální road movie. Zde se však označení "hořká komedie" nemusí používat v pejorativním slova smyslu jako u novodobých českých filmů, ale ve smyslu naprosto pozitivním. Tragika s komikou se tady střídá tak hladkým způsobem, že téměř ani nerozeznáte hranice mezi jedním a druhým, Nejlépe je to patrné ve scéně s elektrickým taserem, kde to opravdu bije do očí :). Zmiňovat zimní atmosféru, velmi sympatické herce, příjemnou hudbu nebo několik lakonických a nenápadných, ale o to více potěšujících režisérských vychytávek by bylo nošením sněhu do Finska. Jen tak dál Dome. ()
No, ak sú v tom Fínsku všetci tak v pohode, dokonca i Rusáci, tak to ja tam potom valím. Film je ináč klasická oddychovka, pri ktorej sa celý čas len uškrňate a možno dva razy i vybuchnete od smiechu, ale ideálna hlavne po desaťhodinovej šichte, to bezdebaty. Pamela Tola je kočka a Jasper Pääkkönen by snádˇ nemohol hrať vo filme bez toho, aby nemal nejakú štrikovanú čiapku nasadenú na tej svojej kotrbe ( inak, ja ho mám celkom rád ) no a ten koniec to zadrel! Záver: ukrutne silné 3* , alebo pomerne slabšie štyri, no . ()
Svižná finská veselohra, trochu ovšem bez podstaty, neboť její podstatou je nějaký digibox, který měl jeden z trojice anti-hrdinů koupit svojí partnerce: jako doklad svojí schopnosti vzít si peníze, zajít do obchodu, koupit ho a přinést domů. Snad jako zásnubní dáreček, ale nakonec se ukáže, že oním dárečkem je on sám… Aneb jak se lehkovážný floutek po řadě komicko-drastických peripetií stane řádným manželem a otcem (na jak dlouho?)… Aneb: když jsem na veletrhu v Jyväskylä (odskočil jsem si i do Rovaniemi) prodával tiskové stroje, divil jsem se první den po ránu, jak jsou Finové neteční, chodí napůl jako pávi a supové, a žádný pokus o kontakt je netěší. Odpoledne však byli jako vyměnění, samý zájem, aktivita, diskuse. Prokoukl jsem je ovšem velice brzo. Ráno se starali jen o to, jak si dát co nejdříve pár panáků - a odpoledne už to z nich bylo sakra cítit… A to je má laponská odysea. ()
Galerie (27)
Photo © Solopan
![Laponská odysea - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/799/162799571_1ccb81.jpg)
Reklama