Režie:
Victor SjöströmHudba:
William AxtHrají:
Lon Chaney, Norma Shearer, John Gilbert, Marc McDermott, Ford Sterling, Tully Marshall, Edward Arnold, Brandon Hurst, Bela Lugosi, Carrie Daumery, Mike Ragan (více)Obsahy(1)
Film se zabývá osudem exaktního génia ponižovaného svou nevěrnou manželkou, kterou slepě miluje, ale také baronem, jenž si přivlastňuje jeho vědecké výzkumy. Aby mohl vyjádřit svoji bolest, hořkost a vztek, stane se klaunem v cirkuse. Zatímco se zdá, že zde najde na nový a lepší život, zamiluje se do půvabné artistky. Otázkou je jestli už skutečně najde své štěstí nebo bude jeho tragédie pokračovat a stane se jeho nejdůvěrnějším společníkem? (J_Fiu)
(více)Recenze (12)
NFR 2017 ()
Andrejevova hra Тот, кто получает пощёчины, česky možná nejlépe Fackovací panák, byla (a dosud i dílem je) populární v Rusku a ve filmovém přepisu He Who Gets Slapped Victora Sjöströma i v Americe - o mnoho víc společného tyto země zřejmě nemají. Hra, stejně tak jako film, je založena na několika psychologických jevech, především na zvniternění (introjekci) pohlavku jako gesta, které hlavního hrdinu vykolejilo z (domněle) úspěšného milostného a profesionálního života a bez kterého už nemůže být. A pomyslné pomsty "kdo se směje nakonec", přičemž nakonec se nesmál nikdo. Sjöström je, vedle Carla Theodora Dreyera, nejschopnějším skandinávským režisérem prvé poloviny 20. století; o tom není třeba diskutovat. ()
Tak se mi pomalu začíná zdát že mezi předními filmy Němé éry se objevují především ty kde hrají známé tváře filmového plátna, názorným příkladem budiž L.Chaney. Neřekl bych že film něčím zvláštním vynikal co by probudilo v divákovi výraznější emoce. Smát se že někdo dostane políček, no popravdě mi do smíchu ani pláče nebylo. Závěr filmu nebyl špatný ale nic převratného to také nebylo. 67%. ()
Nádherný film, ve kterém se spojuje mistrovství režie Victora Sjöströma a herectví Lona Chaneyho, kterého jsem tady poprvé viděla jako "nepoškozeného člověka" a bylo to opravdu úchvatné. Jeho postava vědce, kterého zklame svět, a tak se stane klaunem, je studií obyčejného zlomeného muže, který nic neočekává, ale přesto najde svou odplatu nečekaným způsobem. A i když to bylo dost drastické, tak za mě rozhodně super, moc se mi to líbilo. ()
Překrásná práce Victora Sjöströma s tématem, které je staré jako lidstvo samo. Zatímco doma ve Švédsku uchvátil Ingeborg Holmovou a Vozkou smrti, v Americe se ujal Lona Chaneyeho v roli, která se už osvědčila Valdemaru Psilanderovi a Gunnaru Tolnæsovi a později i Emilu Janningsovi. Pád intelektuála až na dno manéže, takový je příběh Toho, jehož políčkují. Po ztrátě iluzí, ztrátě kariéry i milované ženy, se Paul Beaumont stává atrakcí. V jeho okolí pak přirozeně kvete mladá láska mezi artisty - přesladkou Normou Shearer a něžným Johnem Gilbertem... Vynikající film, se skvělými hereckými výkony a nestárnoucím poselstvím. Právě taková setkání jen utužují moji víru ve "velký němý zázrak stříbrného plátna". ()
Reklama