Režie:
Rudolf HrušínskýKamera:
Karel DeglHudba:
Jaroslav KřičkaHrají:
Hana Vítová, Jarmila Smejkalová, František Smolík, Svatopluk Beneš, Růžena Šlemrová, Ema Kreutzerová, Míla Pačová, František Hanus, Pavla Vrbenská, Jindřich Plachta, Marie Rýdlová, Jana Dítětová (více)Obsahy(1)
Hlavní postavou příběhu je úspěšná operní pěvkyně Jana Mirská, kterou poznáte v okamžiku, kdy opouští Vídeň, když se od matky svého šlechtického snoubence Franziho dozví, že nedá synovi souhlas k sňatku. Cestou do Prahy se Jana ve vlaku seznámí s malířem Petrem Dominem a společně s ním také vystoupí na nejbližší zastávce, aby pomohli mladé ženě z jejich kupé, když začala mít porodní bolesti. Ocitnou se na malém nádraží a vzápětí Jana zjistí, že se zcela náhodou ocitla ve svém rodišti, v městečku Podlesná, odkud pocházela její matka. Protože jí ujede vlak, rozhodne se tu mladá žena nějaký čas zůstat, stejně jako Petr. Během několikadenního pobytu tu pak s Petrem prožije krátký milostný románek a svým půvabem si získá většinu obyvatel městečka a dokonce na jejich přání zazpívá na májové mši. Mezitím je zoufalý Franci těžce zraněn v souboji a Jana, kterou Franciho matka odprosila, se za ním vrátí do Vídně. Jedna ze dvou ojedinělých režií Rudolfa Hrušínského. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (24)
Začíná to jako naivní selanka o ničem, pokračuje jako naivní sentimentální selanka o hodných lidech, velmi velmi pomalu, ten film má neuvěřitelně času, má na všechno tolik času, že ještě než se rozvine, tak tě pohltí. Po zhlédnutí Pancho se žení a Jarní písně bych dal i deset Hrušínského rolí za jednu jeho další režii. ()
Skutečně, Rudolf Hrušínský měl velký režisérský talent, již ve svém mladém věku byl skutečným profersionálem. Příběh operní pěvkyně, která se náhodou dostala do míst, kde žili její příbuzní, je jistě svým nbáměstem zajímavý a Hrušínský si dokázal vybrat velmi profesionální hereckou plejádu v čele s Františkem Smolíkem (Hanu Vítovou jsem nikdy za hereckého génia nepovažoval). Mladičká Jana Dítětová hrála podobnou nesmělou naivku jako o rok později v Prstýnku, naštěstí se z této polohy vypracovala posléze ve skutečně skvělou herečku žen středních let. Poněkud přitažené bylo setkání zpěvačky se svým skutečným otcem - lékařem v Podlesné. ()
Zcela náhodou jsem na Jarní píseň narazil v televizi asi deset minut po jejím začátku, nevěda nic o ní. Neumím ani přesně popsat čím, ale něčím si mě tenhle film získal. Snad je to ta prazvláštní atmosféra směsi melancholie i nadějí, snad čarokrásné exteriéry snad zajímavý scénář... Ale možná nejdůležitější je Hrušínského práce s herci: velká většina výkonů tu je na svou dobu ohromně civilní. Nádherný filmový zážitek! ()
Vysoce hodnotím tento výjimečný, optimistický, televizí neprávem opomíjený film, který jsem náhodně objevila na jedné staré kazetě. Po všech zpravodajských hrůzách současného světa najednou naprostý klid a pohoda. Přesně tak působí na diváka tento snímek s jednoduchým příběhem a úžasně pozitivní atmosférou starých časů, která je korunována velmi dobrou technickou kvalitou snímku, kouzelnými přírodními exteriéry a špičkovými hereckými výkony. Velmi přirozeně a civilně hráli všichni aktéři a to i ti proslulí svou prkenností jako Raoul Schránil či Svatopluk Beneš i ti v malých rolích. Celé obsazení bylo skvělé. Dokonce i Hana Vítová byla přesvědčivá a František Smolík byl bezkonkurenční. Karetní schůzky starých pánů s vtipnými dialogy byly třešničkou na tomto kouzelném filmovém dortíku. Působivá byla dobrota a laskavost všech lidiček z městečka. Nenašla jsem tam jedinou zápornou postavu. Hudební stránka filmů není pro mne nejpodstatnější, ale k těmto starým snímkům písně prostě patří. Doporučuji všem pamětníkům, kteří tento černobílý skvost zatím neviděli. ()
Rozhodně bych doporučil všem, kdo si myslí, že Hana Vítová hrála jenom naivní puťky v sentimentálních pitomostech (ano, hrála a často). Ale Jarní píseň (spolu s Nočním motýlem) dokazuje, že měla navíc, secesní oblečky jí na víc dost sluší. Ano, i Jarní píseň je sentimentální, ale uměřeně. Do příjemné jarní atmosféry venkova vpadne živel v podobě dámy velkého světa, škoda jen toho až moc patosu v závěru. ()
Galerie (1)
Zajímavosti (2)
- Vzápětí po premiéře filmu se na něj snesla smršť zdrcujícich kritik, které ztrhaly film, režiséra Rudolfa Hrušínského i společnost Lucernafilm, což zřejmě mělo vliv i na to, že film v kinech propadl. (raininface)
- Film bol natáčaný v Miroviciach pri Písku. (dyfur)
Reklama