Režie:
Jens LienScénář:
Nikolaj FrobeniusKamera:
Morten SøborgHudba:
Ginge AnvikHrají:
Sven Nordin, Åsmund Høeg, Sonja Richter, John Lydon, Herman William Bendtsson, Camilla Friisk, Trond Nilssen, Tony Veitsle Skarpsno, Gisken Armand (více)Obsahy(1)
Nostalgický pohled na punkové snění a dospívání v silně pro-socialistickém Norsku 70. let. Po nečekané tragické události se dospívající Nikolaj snaží vyrovnat s bolestnou ztrátou. Útěchu najde v právě se rodící punkové vlně, jeho idoly se stávají Johny Rotten a Sex Pistols. Z Nikolaje se stává rebel, ale i přesto všechno, za ním jeho volnomyšlenkářský otec, který se za každou cenu se snaží odlišovat od uniformní a konformní společnosti, stojí a bezpodmínečně ho podporuje. Film o vzpouře, punku, konfliktech mezi hippies a stoupenci punku. Silný příběh o komplikovaném vztahu otce a syna, o síle rodinných vazeb, které, i když se sebevíc snažíme, jdou jen těžko zpřetrhat. (Severský filmový podzim)
(více)Videa (1)
Recenze (42)
Divnej film, i když pravda - někdy ujetej (a to mám rád). Místama to sice byla komedie, ale ne moc k zasmání. Punk v Norsku a ty různé punkové rebelie film oživovaly, stejně jako volnomyšlenkářskej otec fousáč a jeho eskapády, ale taky tam bylo hodně vážnejch pasáží, takže člověk naladěnej na komedii najednou utřel. A tak to tam skáče. Nevim, jak mě napadlo na to kouknout, asi jsem myslel, že to bude nějaká kultovka, ale není... ()
Tak tohle mě zklamalo. A hodně. Byl to takový kočkopes, který ovšem nebyl ani pořádným dramatem, ani pořádnou komedií. A už vůbec nebyl tím, za co ho distributor vydává. Komplikovaný vztah otce se synem? A kde? Vždyť si naprosto skvěle rozuměli a otec syna mohutně podporoval. Konflikt mezi punkem a hippies? Ani náhodou. Jediný konflikt tu byl s jakousi norskou obdobou teddy boys a s učitelským sborem. A nakonec i ten přechod k punku nebyl důsledkem bolestné ztráty. Co se samotného vykreslení punku a muziky týče, tak to je jen soubor klišé včetně toho., že aby jste hráli punk, nemusíte umět hrát. Musíte. I ty Pistole, jejichž muzika provázela celý film, hrát trochu uměly. Nejsvětlejším okamžikem tak bylo krátké vystoupení Johnnyho Rottena, ale to Syny Norska v mých očích zachránit nemohlo. 30% ()
NO FUTURE... Tragikomedie, více asi tragi než komedie, potěší zejména fanoušky Sex Pistols, jelikož Iggy Pop tu vedle nich vypadá málo odvázaně. Je svět opravdu zlý a stojí za hovno? Jsou chvíle, kdy se zdá, že ano. Snímek si lze vykládat různě, což je fajn - vzpomínky na 70.léta, režisér byl pankáč (vzhledem k roku narození proč ne), anarchie je všelék, volná výchova není cestou k důvěře, i když lidé dělají špatné věci, nemusejí být zákonitě špatní a ještě asi dalších tisíc možností. Dávám 2* za film, 1* za Pistole a 1* za letitého Rottena... a připíjím otrávenou krví kapitalismu! ()
při sledování tohoto filmu mě často napadali podobné Pelíšky, ale samozřejmě na norský způsob. Určitě bylo zajímavé sledovat tendence v 70.letech, kdy rebelové se spíš hlásili k levičákům. Zdejší obsah mě lákal na zajímavý zážitek, ale po skončení jsem nakonec cítil spíš zklamání. Na můj vkus byla tato punkersko-hippiesácká tragikomedie neslaná nemastná, tak ani nevyskočí na 3 hvězdičky. [ PŘÍBĚH: 1 /// ATMOSFÉRA: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 2 /// ART: 0 /// STYL: 1 /// CASTING: 1 (3*MAX) ] ()
Z ukázek jsem se na Syny Norska těšil nejvíc z celého Severského filmového podzimu a jak moc jsem se na něj těšil, tak moc mě zklamal. Připadá mi, jako by film sám nevěděl jestli je komedie, nebo drama a celou dobu se rozhoduje zkoušením jednoho žánru a za chvilku zase druhého žánru, což podle mně nevypadá vůbec dobře. Rozhodně jsem se u toho nezasmál tolik jako u jiných filmů na festivalu a rozhodně to nebylo tak dramatické jako třeba Královské klenoty. Jinak teda jedná z mála špičkových postav je Otec Nikolaje, ten je fakt borec. [Severský filmový podzim 2012 - Kino Atlas - 17.11.2012] ()
Reklama