Režie:
S.J. ClarksonScénář:
Lee HallKamera:
Balazs BolygoHudba:
Ruth BarrettHrají:
Oscar Kennedy, Helena Bonham Carter, Freddie Highmore, Ken Stott, Selina Cadell, Matthew McNulty, Clare Higgins, Victoria Hamilton, Rob Jarvis (více)Obsahy(1)
Nigel Slater (Freddie Highmore) je docela normální, obyčejný kluk. Baví ho vypomáhat mamince v kuchyni s pečením různých dobrot. Svět se mu zhroutí ve chvíli, kdy maminka zemře a jeho tatínek si vezme hospodyni Joan Potter (Helena Bonham Carter). Jak se Nigelovi podaří přežít pubertu s nevlastní matkou po boku, která má chlapcova otce obmotaného kolem prstu? (Kacitr)
(více)Recenze (51)
Pořád jsem čekala až se to rozjede, a pak přišly závěrečné titulky. Film je sice retro vymazlený, ale co z toho, když tempo je příliš rozvláčné? Přestože v příběhu dochází k různým zvratům, emocionálně vše působí chladně. Jen trochu soucitu vzbudilo neustálé ubíjení jakékoliv radosti, kterou si ten nebohý chlapec našel. /24. 6. 13./ ()
já vím, že to není nijak vyjímečný film, ale atmosféra filmu mi byla hodně příjemná i při druhém shlédnutí po delší pauze. Proto se nebojím doporučit tento malý, ale citlivý lidský film s nevtíravým ponaučením. Boj o místo na slunci, nebo přesněji v kuchyni může začít - ring je volný! ;-) Lehké 4 hvězdičky. [ PŘÍBĚH: 1 /// ATMOSFÉRA: 2 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 2 /// ART: 0 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Úvod je velmi otravný, s příchodem Heleny přijde i trocha humoru a úroveň jde víc. Nicméně film mi moc nesedl, dlouho mi připadal o ničem. Celou dobu jsem nacházel a ztrácel jeho pointu - když jsem ji měl, vzápětí se vše ubíralo jiným směrem. Na konec však jsem si odnesl ponaučení, že i když někoho můžeme nenávidět, může nás ovlivnit, dokonce být naším vzorem a učitelem a díky němu můžeme leccos dokázat. 50% ()
Pěkný malý retropříběh o tom, za co lze vděčit životnímu nepříteli. Jediný důvod, proč nedávám Toastu pět hvězdiček, je, že tento takzvaný nepřítel je v podání Heleny Bonham Carter nejsympatičtější postavou filmu a některé scény (zejména úplný závěr) kvůli tomu nefungují, jak by měly. Ale asi nemá smysl opakovat, co jsem napsal v delší recenzi. Autor Billyho Elliota se pokusil vstoupit podruhé do téže řeky a myslím, že se mu to docela podařilo. Toast je v porovnání s jeho starším filmem méně okázalý, méně sociálně kritický a víc komediální. Vřele doporučuji každému, kdo má rád malé britské komedie jako Tichý hlas. 80% ()
Nebýt Heleny Bonham Carter v jedné z hlavních rolí, nejspíš bych na tenhle film nikdy nepřišla a kdyby přece jen, tak bych si ho asi nepustila. Ale byla jsem překvapená, že se mi to docela líbilo. I když, nedivím se, že Nigel byl tak trochu jinej, v životě to opravdu neměl jednoduchý, matka byla divná, otec naprostej magor. HBC mě znovu ujistila v tom, že ty role šílenejch ženskejch (prosím, moc prosím, neobsazujte jí nikdo do ničeho normálního) jsou jí jako šitý na tělo a kvůli rolím jako je tahle, jí zbožňuju. Jediné, čeho jsem litovala, bylo, že se mi tam nedostalo více Freddieho Highmora jako "dospělejšího" Nigela, já ho pořád vidím jako Karlíka a on už vyrostl a je z něj docela pěknej kluk. 4* ()
Reklama