Režie:
Marius HolstScénář:
Dennis MagnussonKamera:
John Andreas AndersenHudba:
Johan SöderqvistHrají:
Benjamin Helstad, Trond Nilssen, Stellan Skarsgård, Kristoffer Joner, Magnus Langlete, Morten Løvstad, Daniel Berg, Odin Gineson Brøderud, Magnar Botten (více)Obsahy(1)
Natočeno podle skutečné události. Děj se odehrává na počátku 20. století v Norsku, na ostrově Bastøy, v nápravném zařízení pro chlapce. Denně se setkávají s hrubým a násilným zacházením ze strany strážců, ale mlčky to snášejí. To se změní, když na ostrov přivezou mladého vězně Erlinga. Ten má plán, jak z ostrova uprchnout. Pomalu se schyluje ke vzpouře. (akisha)
(více)Videa (1)
Recenze (127)
"Jednou jsem viděl velrybu, jak plavala se třemi harpunami v sobě." .. Stejný žánr jako Zlo mezi námi nebo Domov šedých motýlů. Norský ostrov jakožto polepšovna pro nepolepšitelné, kde panuje tvrdá ruka a kde se schovává i jiné (ne)lidské zlo. Parta kluků odsouzená držet při sobě navzdory osudu. Pochmurná a bezvýchodná severská atmosféra bez výhledu na lepší zítřky ()
Po vsech strankach poctive natoceny a zahrany film, ktery je umocneny faktem, ze je inspirovan skutecnymi udalostmi. Skarsgard v roli reditele napravneho zarizeni vyborny jako snad vzdy. Atmosfera neobydleneho ostrova taky dobra. Filmu ale chybi nejaka ta pridana hodnota, ktera by tento film odlisila od nametem podobnych filmu. ()
Film, jehož účelem bylo zřejmě vyvovolat katarzní efekt typu: hezcí, mladí a v podstatě nevinní chlapci jsou tu týrání jako dobytek, zatímco my, staří, škaredí a všemi mastmi mazaní darebácí si tady užíváme na druhé straně. Nicméně před sto lety se na mládež dívalo trochu (možná i docela hodně) jinak: buďto se zařadíš, buďto budeš hrát s kartami, které jsme ti rozdali, nebo pojdi. Z tohoto pohledu není život na ostrově Bastøy (Basťáku neboli Pasťáku) před příchodem Erlinga nijak zvlášť vyhrocený, následná spontánní vzpoura je přece jen hodně nadsazená... Obecně mám pocit, že neustálé přepisy literatury do filmu kinematografii příliš neprospívají. ()
Na filmu je vidět, jak Norsko skáče co se týče vězeňství z extrému do extrému. Na počátku 20. století připomínalo i vězení pro mladistvé koncentrační tábor a na začátku toho 21. připomíná vězení masového vraha dětí luxusní byt s posilovnou a plazmovou televizí. Jisté je, že patologické osobnosti, a zejména děti "převychovat" hrubým chováním, nadávkami na jejich "kurevské matky" a přísnými tresty nelze. Vzpomněla jsem si na experiment, kdy odvezli všechny vězně na jeden izolovaný ostrov, na kterém postupně vznikla normálně fungující společnost, zatímco v zemi jejich původu kriminalita neklesla. Na samotném filmu oceňuji především herecký výkon Benjamina Helstada, který se ujal role charismatického silného "vůdce" velice přesvědčivě. Celý film na mě působil uvěřitelným dojmem, skvělá byla i hudba a závěr. ()
Bez zbytečného sentimentu si plyne takový standardně seversky chladný film, až na něj přijde sentimentální závěr. Škoda, protože atmosféra byla skvělá, režisér příliš netlačil na pilu, herci hráli výborně a scénář byl zajímavý. Nebýt těch melodramatických pohledů do očí na ledu, film by vyzněl mnohem lépe. ()
Reklama