Režie:
Ladislav SmoljakHudba:
Jan KlusákHrají:
Ladislav Smoljak, Miloň Čepelka, Jaroslav Weigel, Pavel Vondruška, Genadij Rumlena, Josef Koudelka BergsteinObsahy(1)
V luxusně zařízeném salonním coupé mezinárodního rychlíku cestují tři pasažéři: slavný český policejní inspektor Trachta, průmyslník Meyer, který vyrábí všechno pro zahřátí (kožichy, rum, šamotové cihly), a továrník Bierhanzel, výrobce masti pro houstnutí vlasů. Ve stanici Istanbul přibude k této trojici inspektorův žák, policejní praktikant Jindřich Hlaváček, dokončující svou diplomovou práci o vlakové kriminalistice. Cesta probíhá klidně až do chvíle, kdy továrníka Bierhanzela rozbolí zub. Vlakový steward - jakýsi konduktér pro boháče - přispěchá se šlapací vrtačkou a továrník se po zákroku cítí mnohem lépe. Záhy bolest pomine úplně, neboť Bierhanzel zemře. Takto efektně otevřel Jára Cimrman svou detektivní hru "Vražda v salónním coupé", v níž zúročil své zkušenosti z policejní služby na vídeňské "čtyřce". O jeho kriminální a kriminalistické kariéře nás poučí série fundovaných přednášek, polemizujících s rakouským středoškolským profesorem E. Fiedlerem. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (172)
Ani repertoár Divadla Járy Cimrmana sa nezaobišiel bez slabších, menej nápaditých a najmä menej vtipných hier, medzi ktoré patrí i Vražda v salónním coupé. Aj v nej je možné nájsť pozoruhodné perličky, ale celok nezachránili. Seminár je už mierne nudiaci a u hry je pozitívne najmä to, že oproti filmovej verzii (Rozpuštěný a vypuštěný) je ju možné absolvovať bez negatívnych pocitov. ()
Snad všechno z plodného scénáristického pera dua Smoljak-Svěrák stalo se již, anebo se jenom stane, zlidověnou klasikou, která bude ještě velice dlouho, ne-li navždy (doufejme), parafrázovaná v slovním projevu nejedného fanouška DJC při pivku v hospodě, ale nejen tam.. Sám jsem, při svém vlastním výzkumu problematiky J.C. zjistil, že prakticky není životní situace, na kterou by nebylo možné aplikovat adekvátní výňatek z některého díla výšezmiňovaného tvůrčího dua parafrázující danou vzniklou situaci. Toto jenom dokazuje, že nejlepší hry píše sám život a že pánové Smoljak a Svěrák jsou jeho geniálními pozorovateli, kteří zvládají své životní zkušenosti bezbolestně, citlivo a s jakýmsi laskavým humorem přenést do svých krásných a vtipných her. Děkuji Vám, pánové.. Avšak bavíme li se o hodnocení jednotlivých snímků, kde ne každá hra splnila mé očekávání, tady dle mého názoru nesaháme k metám nejvyšším, jelikož osobně považuji hru Vražda v salonním coupé, bavíme li se pořád v rovině fenomenálního potenciálu autorů, za pouhý průměr v jejich kolekci her o proslulém českém Vídeňákovi.. ()
"Éréč piklóš neméči, huňár scépeň kámoš." Inspektor Trachta a praktikant Hlaváček v akci aneb "hledej šmudlo"😃. Tahle parodie na detektivku mi ani zpětně nepřišla vůbec špatná, ale když si vzpomenu, jak se ten základní námět a ty některé hlášky podařilo převést do filmu Rozpuštěný a vypuštěný, přišlo mi to přeci jen maličko slabší. Chyběly mi zde třeba kachny...😃 ()
No, tady je uvodni seminar krapet slabsi. Bohuzel tu chybi Sverak a Genadij Rumlena je zoufale nevtipnej, fakt nevim, kde to vyhrabali. Co se tyce Vondrusky, ten spatnej neni, ale obcas zapomina text, prerikava se, nebo se rozesmeje. Samotna hra ma pomalejsi rozjezd, ale jakmile dojde k vrazde a Smoljak zacne vysetrovat, tak se to zase rozjede. Tady je slusnej i Genadij, trochu mi pripomnel Crabtreeho z Halo, Halo. Jinak krome skvelyho Smoljaka stoji jeste za pozornost Cepelka, hlavne jeho vyslech Vilmy je hodne vostrej. Jinak film Rozpusteny a vypusteny jsem videl pred timhle, takze mi byly naky scenky povedomy, ale i tak jsem se u nich bavil. Lehce slabsi, ale porad na 5*. ()
Absolutně skvělá hra. Seminář s perlami jako kriminální horor Chtěla bych ženicha mladého s kučeravými vlasy, Cimrmanovy povídky pro budoucí recidivisty Chytrý Lojza a Dobrý zvyk kasaře Bouzka nebo snímek Neodbytný detektiv a hlavně famózní hra s policejním inspektorem Trachtou dělají z Vraždy v salonním coupé jednu z nejlepších her DJC vůbec a právem si vysloužila tak vysoké hodnocení. ()
Galerie (7)
Zajímavosti (11)
- Námět na hru dal Jaroslav Weigel. (Kulmon)
- Báseň Maralík se jmenovala původně Minařík. Objevil se však v divadle důstojník StB se stejným jménem a autoři název raději změnili. (Kulmon)
- Zdeněk Svěrák v jednom rozhovoru řekl, že prý hry jak stárnou, tak se občas objeví něco, co diváky neúmyslně rozesměje. Zdeněk Svěrák uvedl přímo příklad: „No a když ten Mayer řekne: ‚Říká každému obžalovanému Miloši, to bylo nesnesitelné,‘ tak to v publiku zašumí a to tahle věta v textu je už od premiéry.“ (mnaucz)
Reklama