Režie:
Miloš FormanKamera:
Miroslav OndříčekHrají:
F. Murray Abraham, Tom Hulce, Elizabeth Berridge, Roy Dotrice, Simon Callow, Christine Ebersole, Jeffrey Jones, Charles Kay, Kenneth McMillan, Kenny Baker (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Strhující drama závisti, žárlivosti, intrik a vášnivé lásky k hudbě. Jeden z nejlepších filmů historie, oceněný osmi Oscary, mj. i za kostýmy Theodora Pištěka. Český režisér Miloš Forman našel během svého amerického působení osobní téma v zápase výjimečného jedince s představiteli politické i jiné moci. Ideální látku objevil v divadelní hře Petera Shaffera Amadeus, která se od svého uvedení v roce 1981 stala hitem světových scén. Geniální skladatel Wolfgang Amadeus Mozart se v ní stane obětí vražedných intrik svého kolegy, dvorního skladatele Antonia Salieriho, jenž nedovede unést tíhu závisti a vlastní průměrnosti. Právě Salieri je – navzdory titulu – hlavním hrdinou divadelního i filmového příběhu. Skladatel, posedlý touhou po uznání a slávě, kvůli splnění svých snů uzavře smlouvu s Bohem. Ten však zbožnému komponistovi nadělí jen průměrné hudební nadání. Geniálními schopnostmi naopak obdaří samolibého, nevycválaného a nafoukaného hejska jménem Mozart. Salieri se chce Bohu za tuto zradu pomstít tím, že jeho miláčka zprovodí ze světa... Miloš Forman natočil podle Shafferova scénáře naprosto výjimečné filmové dílo, jež ve své době zaznamenalo neočekávaný divácký úspěch a způsobilo dokonce „mozartománii". Ve skvěle vystavěných dramatických scénách totiž Forman brilantním způsobem využil právě roli hudby. Amadeus získal mimo řady jiných prestižních ocenění také osm Oscarů: jako nejlepší film, dále za režii, za mužský herecký výkon v hlavní roli (F. Murray Abraham), za scénář podle předlohy, výpravu, kostýmy (T. Pištěk), masky a zvuk. Neproměněná zůstala druhá nominace za hlavní mužskou roli (Tom Hulce), za kameru (Miroslav Ondříček) a za střih. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (1 178)
Nejlepší hudební film všech dob. Formanovské sobecké téma: zpracování génia a zaostávajícího okolí. Člověk příjde i o ten nejposlednější zbyteček sebevědomí, který snad ještě má. Nemůžeme pochválit Mozartův charakter, ale musíme se sklonit před velikostí jeho děl. Z výjimečného osvíceneckého panovníka se stala skoro namyšlená figurka. Z výborného skladatele průměrný závistivec. Rozprostře se před námi dokonalá iluze klasicistní Vídně, ale je to přece jen iluze. Kdybychom hledali historickou pravdu, museli bychom se svěřit suchopárným odborníkům - což však vůbec nebrání v Amadeově cestě do mé TOP10. ()
Proč že je Amadeus tak úspěšný a oblíbený? Není to jen díky dokonalé výpravě, preciznímu ztvárnění doby se vší krásou a elegancí, či přesvědčivým hereckým výkonům, je to hlavně vynikající a do jisté míry i zábavná forma retrospektivního vyprávění. Salieri popisuje svůj vnitřní boj s bohem a vnější odboj proti Amadeovi, nedokáže pochopit proč si bůh vybral jako svůj harmonický "nástroj" jakéhosi infantilního a nekultivovaného mladíka, místo něj. Nejlepší ukázkou Mozartovy geniality je tak fakt, že Salieriho úspěšně ve všem porážel, aniž by vůbec věděl, že s ním bojuje. Miloš Forman zkrátka přišel s pravděpodobně nejlepším způsobem, jak převést největšího velikána vážné hudby do tříhodinového kolosu, aniž by hudebně nezasvěcené publikum unudil k smrti... Bohužel pro mě osobně to úplně vrcholná extáze nebyla, takže za jednoho operního barbara - 8/10 ()
Film je skvělý, ale nějak mu nejsem schopen odpustit, co že to udělal s vnímáním skutečné postavy Salieriho. Zajděte si do nějaké alespoň trochu slušnější prodejny s vážnou hudbou, přijďte k regálu, jenž bude označen S a uvidíte, že tam toho Salieriho najdete. Jeho sláva se pravda Mozartově nerovná ani zdaleka, ale zapomenut určitě nebyl. ()
"This was a music I'd never heard. Filled with such longing, such unfulfillable longing, it had me trembling. It seemed to me that I was hearing the voice of God." Vážnou hudbu mám docela rád, ale nikdy jsem ji neprožíval tak intenzivně jako při poslechu Mozartovy hudby v Amadeovi. Především scéna ve které Mozart, na smrtelné posteli, diktuje Salierimu "Reqiem" - tomu říkám dokonalé splynutí hudby a obrazu. Nepochybuji, že naprostá většina režisérů si při sledování Formanova Amadea musí připadat stejně jako Salieri v opeře při poslechu "Dona Giovanniho". ()
|| Scenár: Peter Shaffer / Predloha: Amadeus - Peter Shaffer | Hudba: Wolfgang Amadeus Mozart, Antonio Salieri | Produkcia: Saul Zaentz | Distribúcia: Orion Pictures (pôvodná), Warner Bros. (aktuálna) | Štúdio: The Saul Zaentz Company | Rozpočet: 18 miliónov $ | Tržby: 51,973,029 $ || Predstava, ktorú nám chcel zfilmovať Forman, žije v každej jednej scéne, v mysliach každučkého herca na plátne. Ak sa tej predstave nebudete brániť - prijmete ju - vezme si Vás so sebou. Budete nielen vidieť, ale aj počuť veci, o ktorých ste dodnes ani nevedeli, že môžu existovať. Update: Po druhej projekcii sa prvé dojmy len potvrdily. Nehľadiac na historické a faktické nepresnosti umeleckého zámeru je to nevšedný kus. Z dôvodu zašpinenia mena Antonia Salieriho Mozartovou vraždou scenárom však nemôžem udeliť plné hodnotenie. Otrávenie Mozarta Salierim nebolo nikdy dokázané, a vrhá tak na meno Salieriho opovrhnutie vo všeobecných znalostiach ľudí, pričom sa jedná o jedného z najväčších géniov klasickej hudby, a jeho úspechy, ktoré dosiahol už behom života, mu nedávali dostatočný motív zavraždiť svôjho kolegu, aj napriek tomu, že bol bez debát talentovanejším, a dnes už vieme, pretrvávajúcejším hudobným tvorcom. 85% | Blu-Ray, Directors Cut, THX, EN DTS | ()
Galerie (79)
Photo © Filmarchiv Austria
![Amadeus - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/168/214/168214809_643b7j.jpg)
Zajímavosti (117)
- V scéne v cisárskom paláci, kde Mozart (Tom Hulce) obhajuje svoju prácu pred cisárom slovami : ,,Ja som vulgárny, ale moja hudba nie", poukazuje režisér Miloš Forman na Mozartov vulgarizmus. Trpel tzv. Tourettovým syndrómom, ktorého súčasťou je nutkavá potreba používať vulgarizmy. (MFJD)
- V scéne, kde Mozart (Tom Hulce) koketuje s Constanze (Elizabeth Berridge) v poľovníckom salóniku a hrá s ňou slovné hračky, poukazuje režisér Miloš Forman na Mozartovu údajnú fekálnu úchylku. Svojej manželke a sesternici Mozart písal tiež vulgárne listy. Napríklad v jednom z miernejších skladateľ píše: "bozkávam sestre tvár, nos a jej zadok, ak je však čistý". Úchylke mal nechať priechod tiež v roku 1782 kedy napísal a skomponoval vo Viedni éterickú skladbu "Leck mich im Arsch" (Vylíž mi zadok). Bolo mu v tej dobe 25 rokov, chystal sa ženiť a mal konflikt s vlastným otcom. Preto nevedno, či šlo len pre priechod emócií či spomínanú úchylku. Skladba nebola za jeho života publikovaná ani hrávaná. Avšak sedem rokov po Mozartovej smrti bola vydaná jeho manželkou, ale s pozmenenými slovami "Laßt froh uns sein" (Radujme sa). Nakoniec sa jej aj tak vrátil originálny názov. Niektoré pramene uvádzajú, že autorom hudby nie je Mozart ale Václav Trnka z Křovic a Mozart je iba autorom textu. (MFJD)
- Na filmu se jako historický poradce a hudební znalec podílel Zdeněk Mahler, i když v titulcích nebyl uveden. Zúčastnil se natáčení a hrál malou roli kardinála v němé epizodě, která ale po střihové úpravě ze scény vypadla. (raininface)
Reklama