Režie:
Ziska RiemannScénář:
Lucy van OrgKamera:
Hannes HubachHudba:
Ingo Ludwig FrenzelHrají:
Jella Haase, Sarah Horváth, Janusz Kocaj, Nicolette Krebitz, Sandra Borgmann, Rainer Sellien, Nikeata Thompson, Lilli Meinhardt, Andreas Windhuis (více)Obsahy(1)
Středoškolačky Ari a Oona jsou odlišné typy a přesto jsou si podobné. Ari s blonďatými copy pochází z navenek spokojené trendy rodiny jako vystřižené z katalogu na panenky Barbie. Tmavovlasá Oona vyrůstající v uměleckém prostředí se zasekla v temném berlínském undergroundu osmdesátých let. Mezi cukrově růžovou panenkou a černě oděnou rockerkou však vzniká pevné pouto. Společné pro obě dívky, řídící se svými pudy a instinkty je schopnost ničit se. Ari nezávazným sexem, Oona morbidními kresbami. Nové přátelství je vyvede z prostředí nefungujících rodin a pomáhá jim zvládnout pokrytectví okolí. Až do okamžiku, kdy dojde k události, která všechno změní. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (60)
Osvěžující pokoukání. Riemann se pustila do puberťaček s velkou nadsázkou i porozuměním. Je tu spousta superbarevných barev i černočernoty, skvělý hudby a la Einsturzende neubauten (co přesně to je, to sem zapomněla:)), rychlej děj a komiksový prvky. Závěr hodně přitaženej za vlasy, ale v tomhle případě - proč ne:) ()
Pestrofarebný úlet emocionálne rozháranej feministky, pre ktorú sú chlapi gotickí podivínski samotári, papučiari v kockovaných košeliach, alebo bezcharakterní záletníci (ktorých treba potrestať smrťou!). Komiksovo ladené zobrazenie sveta dievčenského dospievania je roztomilé a režijne nápadité, no zmysluplnosť príbehu vo forme celovečeráku, a obzvlášť jeho vyvrcholenia, je chabá. ()
Křišťálový glóbus - výběr ()
46. MFF KV .. Scénář: Ziska Riemann, Luci Van Org .. Zajímavé vizuálně hudební scény, příběh do černa, avšak také trocha neduhů, ale tahle režisérka (spisovatelka, animátorka, scénáristka, skladatelka, textařka) jistě ještě poroste.. ()
MFF KV 2011 -- Samoúčelná úchylárna pro emařky. Nejpodbízivější film, co jsem letos ve Varech viděl. ()
V kontextu filmů o dospívajících rebelkách výjimečný snímek, protože dívkám nepodsouvá tradiční hodnoty, ani je nedémonizuje (jako to dělají např. německé "Wir sind die Nacht" či "Abgefahren"). Nejen, že hrdinky zde vyprávění nesměřuje do náruče opačného pohlaví, ale navíc poměrně otevřeně a bez hodnotících tónů se dotýká témat, která cílové publikum zajímají, jako je heterosexuální i lesbický sex, vymezování se vůči módním trendům a absurdita nefunkčních rodin. Podobně také celková afektovanost, formální přeplácanost a pestrobarevná stylizace rezonují s pohledem náctiletých děvčat na svět. Ač má film prvky emo, proti tomuto módnímu směru se rázně vymezuje jeho zesměšněním v postavě teatrálně trapného bratra jedné z dívek. Podobně jako v "Sucker Punch" či "Hanna" zde naopak převládá pestrost trendů přejímající z různých mód prvky skládající dohromady pluralitnější, ale současně osobitější styl. ()
Zvláštně úchylné v tom nejpozitivnějším slova smyslu. Úžasná vizuální i hudební stránka, která je nesmírně originální, zároveň ale příběh nerozbíjí. Jeden z mála filmů o náctiletých, kde hlavní hrdinové nejsou jen propracované karikaturky nebo modelové z titulní strany, ale jejich chování je velmi uvěřitelné. Poslední milostnou avantýru mladé Ari bych si dokázala odpustit, závěr byl ale tak vtipně a neotřele geniální, že už jen kvůli němu mi Lollipop Monster zůstane v hlavě pěkně dlouho. [MFF Karlovy Vary 2011] ()
Německá variace na Jacksonova Nebeská stvoření okořeněná o motivy z Alenky v říši divů o světě, kde jedna dívka prožívá svůj barevný sen, zatímco ta druhá se utápí ve všech možných odstínech šedi. Příběh o tom, co se stane, když se tyto dva světy protnou se závěrem vystřiženým jak z reklamy na Bauhaus. ()
Vizuálne a hudobne nápadité asi ako prechádzka supermarketom. Hudobne podobné večernej návšteve "trendového klubu" plného životaskúsených a zároveň znudených gymnazistov. Informačne i humorne hodnotné ako rebélia rozbíjania telefónnych búdiek za socializmu v ČSSR. Mediálne zhodné s tým ako o mladých referujú korporátne psychologické magazíny a reklamami zdieľané blogy, čo je asi najväčšia chyba - novosť pohľadu vystriedalo uniformné pricmrdávanie tomu, čo sa nosí ako názor, že takto sa má dnes protestovať voči rodine, vzťahom, škole. Mladí rebelovali vždy zhruba rovnako, šukalo sa ako o závod tiež, len tie rezačky do zápästí viac nahrádzali pred takými 20. rokmi reálne samovraždy, či vraždy - aby vzdor mal nejaké varovné memento (čo potvrdzujú správy o pozvoľnom sústavnom poklese samovrážd mladistvých). Recyklát viac ráz videného v podobe hystericky nepodarenej pastelkovo pripálenej zmesi Jacksonových Nebeských stvorení, Jakubiskovho Post coita a Boylovho Plytkého hrobu. ()
Jedna je barevná kočička, druhá drsná a temná umělkyně. Obě žijí v jedné velké póze, kterou ztělesňuje jejich rodina. Jaké je nejlepší řešení? Nezávazný sex a pořezat si zápěstí. ()
Někdo si pustí metal ve svém temném pokoji, někdo do růžových sluchátek. Někdo maluje tmavé siluety na depresivní obrazy, někdo si přemaluje svůj dívčí pokoj načerno. Ale každý se nějak potřebuje vyrovnat s dospíváním, problémy v rodině a okolí, smrtí... Je jedno jak - hudbou, přátelstvím, sexem, řezáním si do rukou, nenávistí, hádkami, experimentováním... A některé věci se nejlépe vyřeší jen jedním způsobem - tvrdě, přímo, navždy:-) Tvrdá komedie s obrovským nadhledem a hlavně pochopením vám i díky své vtipně atmosferické grafické stránce nedovolí spustit oči z plátna a přestože vás možná bude chvílemi mást, kam celý příběh směřuje, konec vás vrátí zpět na cestu bláznivého nadšení a užívání si snímku. Při titulkách pak už jen zíráte s obdivným výrazem a nevěřícným úsměvem na běžící růžovo-černá písmenka...;) ()
46th KARLOVY VARY INTERNATIONAL FILM FESTIVAL 2011 - OFFICIAL SELECTION - COMPETITION - Soutěžní sekce (Lollipop Monster / LOLLIPOP MONSTER / Lollipop Monster) - Bohužel tyto filmy o dvou odlišných puberťačkách a jejich vzdorování a dospívání vždy srovnávám s filmem Láska je láskal a proto z toho souboje nemůžou (asi) nikdy vzejít vítězně. Fucking Åmål nasadil všem těmto následovníkům laťku tak vysoko, že se mu (zatím) žádný ani zdaleka nepřiblížil - 6. 7. 2011 - kino Thermal - Velký sál - Karlovy Vary - 60% ()
Lolita běží o život. Inu pominu, že sledovat onu krpatou hrdinku při intimnostech mi činilo nemalé utrpení, ale tímhle se nám prezentuje současná německá scéna ? Proboha proč se na tomhle podílely legendy jako Alex Hacke či Thomas Ott ? Shit jak poleno. Kdyby Ti Zisko bylo osmnáct, tak neřeknu ani popel, ale táhne Ti na čtyřicet, tak se podle toho chovej. I podle reakcí lidí ve velkém sále má tahle báchorka potenciál být malým kultem, skoro až generační výpovědí. Ach Bože, díky, že naše generace měla v tomhle ranku GENERACI ZKURVENOU či KIDS. Již tenkrát jsem si nedovedl představit co by mohlo trumfnout takovéhle kusy a taky že nic. Vyprázdněnej stylizovanej shit je možná obojí, jenže ten náš měl při té stylizaci alespoň onen styl. ()
Řekla bych, že Lollipop Monster má na to, aby se stalo dalším kultem pro dospívající, kteří se v současnosti potýkají s podobnými problémy, jaké řeší tento film. A vůbec bych se za to nestyděla, protože Lollipop Monster dalece předčí mnohé z ostatních filmů, které se o něco takového pokoušejí. Líbilo se mi. ()
Tento "cool film pro mládež" naštěstí nesklouzl do klišé svého žánru. Popisuje skvělým způsobem dysfunkční stav dvou rodin a dva různé (i když vlastně podobné) způsoby, jak se s tímto zázemím může poprat dospívající člověk. Když připočtu fajn stylizaci a vizualizaci a výborně vybraný soundtrack, musím hodnotit kladně. 7/10 ()
Jak už jsem psal, Němci jsou ve formě! A vy co říkáte, že to je o emařích pro emaře... Já je taky nemám moc rád, nebo je spíš nechápu, ale tady jste celkem vedle... Moc se mi líbí proměna z barbíny na "dávačku", fakt jsem se do té holky zamiloval :) ()
Pocity k tomuto filmu mi najlepšie pomohol vyjadriť tento komentár - "Lollipop Monster vydrží plně dráždit všechny vaše smysly celou hodinu a půl. Jako zážitek ve vás pak zůstane ještě mnohem déle a to i přesto, že žádnou zásadní myšlenku film vlastně nakonec nesděluje." - bohužiaľ však v tom zmysle, že sa s ním absolútne nestotožňujem. Jediné, čo bolo hodinu a pol dráždené boli moje nervy, ktoré sa darmo snažili pochopiť správanie 15-ročných blbiek. Tú emo som ešte ako tak chápala.. ale všetko má svoje hranice. A zážitok..? Čo? Z čoho? Stratila som niť. ()
Tak tohle fakt ne. Lolipop monster měl být neskutečně mladý a stylový film, ale selhal nejen po technické stránce. Animované sekvence a efekty (záblesk očí apod.) působí divně a mě osobně otravoval. Důležitá část filmu je proměna obou slečen. Ovšem mně připadalo, že se jen proměnuje růžová barbie více k černé emařce, která si léčí domácí problémy malováním, kouřením cigaret a řezáním. Rozmazané záběry s mírně sépiovým odstínem působí strašně. Co to mělo být? A scéna, kde dvě rozkošené holky ničí vše kolem a dokola řvou: ,, Scheize, Scheize..." prosím, už nikdy víc. Jednu hvězdu za závěrečnou scénu, která pobavila a můj názor na tento film trochu zachránila. Jinak vizuál a rekvizity celkově mi připadaly, jako kdyby Lolipop Monster byl jen takový vedlejší úlet během natáčení Wolfova revíru... [MFF KV 2011] ()
Tak toto je určitě film, který potřebuji vidět ještě jednou. A to je u mě známkou toho, že mě vážně zaujal! Jaký byl? Barevný i černobílý, dramatický i úsměvný, ujetý, protikladný, zajímavý, nekomerční, revoluční, svobodomyslný, provokativní, zvrácený, "přesčáru", nekonvenční, absurdní i mrazivě realistický; strašně zajímavá kamera, střih, triky a skvělá hudba. Když si uvědomím, že to je Zisky Riemann prvotina, tak smekám. :-) Moc pěkný komentář - Vodnářka ()
46. MFFKV - čekal jsem leccos, ale tohle opravdu ne. A skvěle jsem se bavil. Má to šmrnc, neni to zoufale povrchní, a konec je tak nádherně absurdní, že jsem jenom koukal. Poprvé se mně ve Varech stalo, že lidi netleskali jenom na konci, ale i mezi scénami jak v divadle. Nejkrásnější byly čtyři stařenky sedící na sedadlech za mnou, které se ze záčatku styděly a ke konci měly záchvaty smíchu. ()
Reklama