Režie:
David WnendtScénář:
David WnendtKamera:
Jonas SchmagerHudba:
Johannes RepkaHrají:
Alina Levshin, Jella Haase, Sayed Ahmad, Gerdy Zint, Lukas Steltner, Sven Splettstößer, Anne Laszus, Elias Raudith, Winnie Böwe, Rosa Enskat, Uwe Preuss (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Snadno se přidáš, ale dokážeš vůbec někdy odejít? Marisa, 20letá německá dívka nenávidí cizince, Židy, vojáky a každého, koho shledá vinným za úpadek země. Provokuje, pije, bojuje a její další kérka bude portrét Adolfa Hitlera. Jediné místo, kde se cítí doma, je neonacistický gang, ke kterému patří a kde nenávist, násilí a těžké kalby jsou na denním pořádku. Když se k této skupině přidá 14letá Svenja, jeví se Marisa jako její idol: splňuje tu nejčistší představu o bojovnici bojující za ideály skupiny. Ale Marisina přesvědčení naberou pomalu jiný směr, když náhodou potká mladého afgánského uprchlíka. V konfrontaci názorů dochází poznání, že černé a bílé principy jejího gangu nejsou jedinou cestou. Bude Marisa schopna se vymanit z vlivu této skupiny? (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (55)
To byla zas po čase brutální sračka. Němci se za svou historii oprávněně stydí a ve většině případů by se měli stydět i za domácí kinematografii, protože jejich produkce je něco vážně strašného. Bojovnice je extrémně nezáživný a nereálný příběh o tom, jak se z neonacistické vypatlané krávy stal l(ž)idumil. Děj k posrání. 15% ()
Těšil jsem se těšil, ale jak už to v takových případech bývá, dorazila deziluze, ačkoliv v tomto případě se nejedná o tu totální. Bojovnice je v zásadě hloupá a jednoduchá. Marisa je oddaná neonacistka, která však v jistý okamžik prohlédne zvrácenost celé ideologie a rozhodne se páchat dobro. Jasně - 80% filmů pracuje s klišoidní osou, ale tady mi to přišlo skoro až příliš, což navíc umocňoval fakt, že se jedná o klubovku. Navíc kolikrát mi přišlo, že se tvůrci ani nesnažili zjistit si to obecné minimum o neonacistické scéně, což bylo vidět zejména na vizáži nazi skins. No a že by se snažili nějak hlouběji zamýšlet nad tím, co vede mladé lidi k tak radikálním názorům, nehrozilo vůbec. Musel jsem se spokojit jen s ohranou dysfunkční rodinou a podobně. Jediné, nebo spíše jediná, kdo vybočoval z těžjého šedivého průměru, byla Alina Levshin. V tuto chvíli nedokážu posoudit, jak moc byl její výkon zvýrazněn okolní bídou, ale troufám si tvrdit, že i kdyby byli scénář s režií na špičkové úrovni, vyčnívala by tato ukrajinská rodačka stejným způsobem. 50% ()
silná a nielen stále aktuálna, no v poslednej dobe prekvapivo ešte stále silnejúca v naliehavosti - téma neonacizmu ako forme nekontrolovateľnej vzbury más mladých ľudí (a až priveľmi kontrolovanej manipulácie pár ambicióznych jedincov) je tuto podaná ako príbeh dvoch rebelujúcich dospievajúcich dievčat, ktoré vedú k voľbe naonacizmu ako životného postoja rôzne východiská - v prvom prípade je to a priori sugerované postoje nadobudnuté skrz výchovu, v druhom problémové detstvo siroty. miestami surové (no podľa mňa nie prehnane a chcene kvôli efektu) a formálne nenapadnuteľné. o zrozumiteľnosti posolstva a názoru autorov na problematiku sme síce po filme diskutovali, no ja som bol zastáncom tej strany, ktorá tvrdila, že sú jasné a správne - odsúdenie fanatizmu, poukázanie na nezmyselnosť nielen násilia, ale aj toho, čo za ním stojí - bezmyšlienkovosť a zmätenosť. zároveň však poukázanie a možno snaha o zamyslenie sa nad tým, kde to môže koreniť a čo to môže spôsobovať. ()
Jedním slovem? Asi syrové. A to hodně, hodně, hodně moc. Trochu jiný zážitek než jsem čekal, ale bezesporu silný a emotivní. Chtěl bych vyzdvihnout práci z postavami, jelikož přestože ze začátku Marisou i Svenjou opovrhujete, přinutí vás film vypěstovat si k nim během snímku hlubší a hlubší vztah, soucítit s nimi a litovat je. Dost možná bych to jinak viděl na tři, ale za ten konec přihodím ještě jednu hvězdu. ()
,,PŘEMÝŠLEJ KOMU VĚŘÍŠ....“ /// Ze života německý mládeže, která má poněkud jinačí starosti, než ta z jihu. Nejde jim vo hulení čuráků (co kecáš, dyť taky….), jako o vyjádření SVÝHO politickýho názoru. Nosej trička a kérky s číslem 88 (nechápu…Jágr má přece 68? Tak proč…a jó…!), poslouchaj ,,nedostupnou“ muziku, zřejmě znaj i ,,A.C.A.B.“ a rákosník je pro ně třídní nepřítel. Jsou prostě 100% Deutsch! … Kurva ty Němci jsou zase vo kus dál! Zatím co my se nostalgicky dloubem v v punku, voni se hrabou ve svoji NEO současnosti. Já tomu prostě 3* dát NEMŮŽU! Má to v sobě autenticitu, je z toho cejtit ,,současnost“ (pičo zavolej Spáčilový, ty máš slovní zásobu!...), výpověď, pravda (a láska? No tak určitě… třeba k tomu chlápkovi, kterej když vysílal, tak měl celej národ puštěný rádio…). A taky mám dojem, že na rozdíl vod drsnejch Srbáčů, tady nevítězí forma nad vobsahem. Když se k tomu přidá sympatickej výkon A. Levshin… nemusí mě nikdo podezírat z neobjektivity a nadržování jakýmukoliv hnutí či skupině obyvatelstva. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Páč u nás v rodině se odjakživa Mikešův kámoš nejmenoval Jácíček, ale Nácíček. 2.) Jsem taková hezká potetovaná nacistická kunda (…počkej - kluk nebo holka? Hmm, teď nevím…). 3.) Thx za titule ,,Gadza161“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ * ()
Galerie (50)
Zajímavosti (2)
- Hudbu k filmu skladatel a producent Johannes Repka nahrál s anonymními skinheadskými hudebníky, kteří se od použitých písní distancovali a smluvně zakázali jejich šíření mimo soundtrack k filmu. (Terva)
- Jedná se o absolventský film režiséra Davida Wnendta, jenž studoval na Vysoké filmové a televizní škole v Postupimi. (claudel)
Reklama