Režie:
Miloš FormanKamera:
Haskell WexlerHudba:
Jack NitzscheHrají:
Jack Nicholson, Louise Fletcher, William Redfield, Will Sampson, Brad Dourif, Sydney Lassick, Danny DeVito, Christopher Lloyd, William Duell (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Předlohou k filmu Přelet nad kukaččím hnízdem byl režiséru Miloši Formanovi román Kena Keseyho, který ho psal při působení v „nemocnici pro veterány“. Snímek se stal největším mezinárodním úspěchem ve Formanově kariéře. V roce 1976 získal Oscara ve všech hlavních kategoriích – za nejlepší film, režii, mužský herecký výkon (Jack Nicholson), ženský herecký výkon (Louise Fletcherová) a scénář. Majitelem filmových a divadelních práv byl 13 let Kirk Douglas, který je postoupil svému synu Michaelovi a tím z něho udělal úspěšného producenta... Zrzavý irský rváč a profesionální karbaník Randle Patrick McMurphy si odpykává trest za opakované násilné napadení a sexuální zneužití. Místo aby se držel v pracovním táboře, hraje pomateného a nechá se poslat do zdánlivého klidu psychiatrické léčebny. Jeho životní elán a silná osobnost se v ústavu brzy střetávají s absolutismem vrchní sestry Ratchedové, která s pomocí trojice lapiduchů tyransky vládne celému ústavu. McMurphy nesnese pohled na ušlápnuté pacienty a brzy v nich probouzí poslední špetku hrdosti a radosti ze života. V zápasu s Velkou sestrou obrátí blázinec doslova vzhůru nohama. Stěny ústavu se otřásají jeho hřmotným smíchem a nespoutaným elánem. Vzpoura McMurphyho ale nemá velkou naději proti síle mašinérie zosobněné Velkou sestrou… Brilantní románová satira Kena Keseyho, mísící v sobě komiku i tragiku, přerůstá v neobyčejně působivém filmovém zpracování v silný protest proti neomezené moci a omezování každého člověka. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (1 888)
Ano, myslím si, že že tohle je nejlepší filmové dílo všech dob. Strčí jistě do kapsy historickým žebříčkům často dominujícího Wellesova Občana Kanea či na tomhle serveru momentálně vévodící Darabontův vězeňský opus Vykoupení z věznice Shawshank, pojednání v podstatě na stejné téma. Téma svobody, hledání jejích hranic a přijímání konformity života společenství, ve kterém žijeme, či ve kterém jsme NUCENI žít. Osobně mám radši třeba Jarmuschova Mrtvého muže, ale ten je pouze pro výlučné publikum. Formanův majstrštyk je však natočen tak geniálně, že osloví v podstatě kohokoliv. Je to postmoderní umělecký fenomén jako třeba Jméno růže - úžasná detektivka, v které si ale sofistikovaný čtenář najde mnoho obohacujícího, což ovšem čtenář povrchní s lehkým srdcem přehlédne a oželí. Stejně funguje i Formanův strhující film. Svobodomyslnost je tu konceptem, Miloš Forman vlastně točí o hippies, o revoltě proti dogmatické a ustrnulé společnosti, což je jeho celoživotní téma. Herecký koncert v podstatě všech zúčastněných herců (i neherců) v čele s Jackem Nicholsonem bere dech a dějová linka chtě nechtě zacloumá každým divákem. Forman nechává děj plynout a neodvratně se blíží katastrofa, která z povahy tohoto téměř antického dramatu vyplývá. Je to totiž jako život. A jako v životě se toho dalo jistě zkazit mnoho, ale lépe už se tenhle film natočit nedal... ()
Wooooooooooow, tohle slovo popisuje celý film :) Tohle jsem viděl poprvé šest let zpátky. Tu dobu jsem jej měl rád. Učili jsme se o schizofrenii, a přitom se dívali na tento film. Hned jak jsem přišel ze školy, řekl jsem matce, že jsme se dívali na skvělý film - Let přes ptačí hnízdo. Pěkný název, že? Matka mi pověděla, že děda film vlastní na VHS. Byl jsem nadšen. Vynikající herecké výkony byly vším, o čem jsem ve spojitosti s filmem mluvil. Vždyť někteří aktéři byli opravdu mentálně zaostalí. Nedovedu si představit, jak by film dopadl, kdyby zde místo Nicholsona hrál James Caan, Marlon Brando či Gene Hackman, jak se původně plánovalo. Nicholson byl až čtvrtý v pořadí. Konec mě opravdu dostal, tak silný moment jsem ještě v žádném jiném filmu předtím neviděl. Na film by jste se měli všichni podívat. Je to legenda, nebudete zklamáni. PS: Scéna s rybařením se odehrávala v Depoe Bay, nejmenším přístavu na světě. ()
"Já těch rukou vidím jen devět, pane McMurphy..." Geniální dílo Miloše Formana přináší jeden z nejsilnějších a nejvyrovnanějších "psychických soubojů" dvou osobností, jaké se kdy na plátně objevily. Souboj mezi vrchní sestrou Ratchedovou a rebelem Randlem McMurphym patří mezi nezapomenutelný zážitek. Minimalistický teror vs. provokace, porušení stereotypu a vytrhnutí z lhostejnosti. Kult, klasika a výjimečný, zářící klenot světové kinematografie. Nadčasový snímek o věčném souboji dobra a zla, o lidských povahách, o odevzdanosti člověka smířeného s tím, jaký je, že je v bezpečí a chráněný před okolním světem tam, kde právě je, a o jeho opaku, o odvaze postavit se systému, bojovat za život, za sebe, i za ostatní a přemoci bezpráví. Jack Nicholson v jedné ze svých největších životních rolí. Louise Fletcher coby chladná, bezcitná, manipulativní, ale pro své pacienty zároveň vlastně velmi "lidská" sestra Ratchedová. Jedny z nejvýraznějších rolí pro téměř všechny "pacienty" psychiatrické léčebny. Christopher Lloyd a Brad Dourif září, v současnosti spíše už však jen "dohasínají" v bezvýznamných a špatných filmech. Vůbec všichni hlavní členové oddělení, které pod svými křídly sestra Ratchedová "opatruje," patří mezi jedny z nejsympatičtějších a nejnormálnějších filmových pacientů. Přelet nad kukaččím hnízdem bude svou výpovědní hodnotou aktuální stále. A nemusí se vždy jednat pouze o prostředí léčebny. ()
Opravdu dobré a zajímavé dílko. Jacka Nicholsona moc nemusím, ale tady předvádí vynikající práci a jeho McMurphy je opravdu skvěle zahraný a stejně tak skvělý je i Will Sampson v roli mlčenlivého Náčelníka. Vůbec herecké výkony všech jsou obdivuhodné. Blázni jako vyšití :-). Louise Fletcherová je v roli diktátorské sestry opravdu zaškrceníhodná. Formanovo mistrovské dílo. ()
Roku 1944 přišla zpráva, že oba rodiče Miloše Formana zemřeli v koncentračním táboře – matka v Osvětimi, otce protáhli mnoha vězeními, a když ho gestapo nedokázalo zlomit, prošel Terezínem, Buchenwaldem, Osvětimí – a zemřel na skvrnitý tyfus. Forman tak nikdy nezapomněl na potlačování lidské svobody a na nelidské zacházení a ono zlo prolnul za mříže psychiatrické léčebny, kam se dostává i nenapravitelný pacient McMurphy, neustále svádějící souboj s tamními pravidly a denními režimy, který pevně ve svých rukou drží despotická sestra Ratchedová. Bezchybná režie, herecký koncert Jacka Nicholsona a ďábelské Louise Fletcher, včetně dalších figurek léčebny, apel na lidská práva a dodnes snímek, který je považován za jeden z nejlepších amerických dramat!! McMurphy měl tu krávu uškrtit.. ()
Galerie (168)
Zajímavosti (153)
- Producent Michael Douglas chcel pôvodne hrať Billyho Bibbita (Brad Dourif). Do tejto role bol tiež zvažovaný Bud Cort. (WalterIK7)
- Jako "žena v davu na mole" se ve filmu objeví Anjelica Huston, tehdejší přítelkyně Jacka Nicholsona. (kenny.h)
- Během mravenčí práce ve střižně bylo z natočeného materiálu postupně vyrobeno několik různých verzí filmu. Miloš Forman to později komentoval: "Má paměť je zcela nezávislý orgán, který uchovává podivné a většinou naprosto zbytečné informace, a tak si dodnes přesně pamatuju délku všech čtyři různých verzí. První trvala dvě hodiny padesát minut. Pak jsem vyčistil a dotáhl scény, odřezal všechno, co bylo zbytečné a druhá verze už mi vyšla na dvě hodiny třicet dvě minuty. Pro komerční účely to bylo pořád ještě moc dlouhé, ale film plynul hladce a já netušil, o co by se ještě dal zkrátit, takže jsem se zasekl." Když se mu podařilo vpravit do nelítostně řeznické nálady, vyházel z verze číslo tři všechno, co neposouvalo děj kupředu: "Znamenalo to například, že jsem musel vyhodit scénu, ve které náčelníka násilně oholí. Moc se mi líbila a připadala mi zajímavá, ale nakonec jsem musel sám sobě přiznat, že k obrazu světa našeho filmu nic nového nedodává a příběh jen poněkud zpomaluje." Tato verze trvala dvě hodiny a čtyři minuty, jenže když si ji Forman promítl jako celek, zažil šok, protože mu film najednou připadal delší: "Došlo mi, že radikálním řezem jsem vymýtil všechny záběry, které sice nebyly striktně dramaticky nutné, ale které mě nenápadně vtahovaly do příběhu. Proto jsem se vrátil do střižny a sedm minut jsem do filmu zase dal zpátky." Nejvíc těchto záběrů bylo v úvodních scénách psychiatrických sezení, během nichž byly vedlejší postavy nejen představeny, ale také jsme se o nich dozvěděli drobnosti, které je učinily skutečnějšími a sympatičtějšími: "Čtvrtá verze mi vyšla na dvě hodiny a jedenáct minut a stalo se něco úžasného: tím, že jsem sedm minut přidal, celý film jsem výrazně zkrátil, což jenom svědčí o tom, že pocitová délka filmu nemá se stopkami moc společného." (NIRO)
Reklama