Režie:
Tom HooperKamera:
Danny CohenHrají:
Hugh Jackman, Russell Crowe, Anne Hathaway, Amanda Seyfried, Eddie Redmayne, Helena Bonham Carter, Sacha Baron Cohen, Samantha Barks, Aaron Tveit (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Jean Valjean byl po devatenácti letech propuštěn z vězení. Zbědovaný muž nalezne azyl na faře. V noci tam ukradne stříbrné nádobí a uteče. Policisté ho dopadnou, ale farář tvrdí, že mu vše daroval, a přidá mu ještě dva svícny. Valjean, zaskočený jeho velkodušností, se rozhodne změnit život a svou totožnost. Stane se ctihodným občanem, a dokonce starostou, jenže ani tehdy není před slídivým Javertem v bezpečí. Po smrti tovární dělnice Fantine se ze soucitu a také z pocitu viny ujme její dcerky Cosette. Společně s ní pak před zákonem utíká do anonymity francouzské metropole. Tam na ně po pár letech klidu čeká kromě Javerta i další nebezpečí - ulice bobtnající revolucí, kterou připravují mladí muži. Jeden z nich, Marius, se při letmém setkání zamiluje do dospívající Cosette a ta jeho city opětuje. Kvůli své dceři a jejímu štěstí se Valjean rozhodne riskovat, dokonce se vydá na barikády v předvečer rozhodujícího souboje mezi revolucionáři a armádou, aby z předem prohrané bitvy těžce raněného Mariuse zachránil... (TV Nova)
(více)Recenze (1 161)
Film, který mi umožnil poznat každý chloupek v nosu Hugha Jackmana a každou pihu na tváři Russella Crowea. Je až neskutečné, že filmaři dokáží investovat tolik peněz do toho, aby divák mohl tři hodiny zírat zblízka do nitra hrdla předních hvězd Hollywoodu. Nádherná výprava a stylizace tak absolutně nedokáže přebít nulovou obrazotvornost kameramana a režiséra. Nehledě na to, že bych hnal scénáristu, který přestože měl tři hodiny prostoru, tak dokázal osekat původní tříhodinový muzikál tak, že z něj zbyly pouhé cáry charakterů a přesto byla zachovaná stopáž (wft?). Buď je to čaroděj nebo břídil. Navíc jsem si nikdy nemyslel, že si budu přát, aby hlavní hrdina už konečně zemřel. Takhle dlouhý konec neměl ani Návrat krále. A navíc toho patosu v rámci kamery, která stoupá a klesá a stoupá a klesá... Ve zkratce: poznávání anatomie zblízka na pozadí úchvatných kulis a za znění neuvěřitelně nudných písní. Řekl bych, že jsme narazili na druhý díl filmu Deep Throat (1972). Akorát že tenhle díl rozhodně nebude tím, který boří hranice a mýty... ()
Nahlíže na příběh Jeana Valjeana se dá nejrůznějšími způsoby. Tím, ale nechci v žádném případě pana režiséra nějak omlouvat za to jak právě s tímto příběhem naložil. Mě taková podoba vyhovovala, protože mě muzikály baví. I když jsem přesvědčená, že by Bídníkům přece jenom o něco lépe sadla klasika. Od prvních minut jsem byla ochromená a fascinovaná herckým umem hlavních protagónistů. Hodně mě překvapila Anne Hathaway, ta má opravdu velký talent a taky se svou rolí užila své. Nechala se ostříhat a drasticky zhubla, takže vapadala jsko z koncentráku, ale pro tu roli to bylo nutné, aby byla dokonale uvěřitelná. ()
Z filmu jsem měla vcelku smíšené pocity. Nejprve mě to hodně zaujalo, ale potom jsem si říkala - no ty vole, to asi nezvládnu necelé tři hodiny zpěvu, i přestože muzikály mám ráda (ale ty normální, kde se mezi dialogy zpívá), ale tohle bylo hodně...za celý film, jestli člověk narazil na tři věty, které nebyly zpívané. To mě vcelku vyděsilo a následujících 30 minut jsem si říkala, že to nepřežiju. Pak se to ale začalo nějak spravovat a docela mě to chytlo a na konci jsem brečela jak blbá. Takže v závěru dávám 4*, protože přece jen to bylo dobré. A díky filmu jsem zjistila, že řada písní, které znám jen tak, pochází z muzikálu Bídníci aneb film mě donutil najet na wiki a vyhledat si všechno o muzikálu (ale na prknech, jež znamenají svět) a zjistit, že všechny písně jsou originál pro tento muzikál z roku 1980. A pokud by se někdo chtěl o původu dozvědět více jako já, tak zde má tu možnost. A btw. velké díky za titulky od uživatelky mata77, protože byly opravdu precizní a taky jsem se naučila nové slovenské slovo "hmlisto", které jsem slyšela, respektive četla poprvé v životě a to si myslím, že se slovenštinou jsem vcelku obeznámena. ()
Asi jsem konzervativní, ale Bídníci jako muzikál mě opravdu neoslovil. Šíleně dlouhá stopáž (někdy jsem opravdu umírala nudou) s dlouhými pasážemi rádoby zpěvu-místy mi to rvalo uši. Nezachránil to ani Hugh Jackman s Russellem Crowem. Na zpívající Helenu Bonham Carter a Cohena už jsem zvyklá ze Sweeneyho Todda, aspoň ti, spolu s kamerou, mě potěšili. Zlatí Bídníci se Gérardem Depardieu a Johnem Malkovichem. ()
Další nablýskaný muzikál, kterému by nejspíš prospělo, kdyby v něm raději vůbec nikdo nezpíval. Od někdy až trapně kdákajících velkohollywoodů v podstatě neslyšíme kloudné slovo. Všechna narace přechází od recitativů do pokusů o zpěv a zase zpátky. Velkej Hjů pak působí, jakoby měl na skrotu utaženej hasák, kterým asistent režie mimo záběr kroutí, kdykoli je potřeba, aby Jackman vyloudil tón. Rasl si s ním ale moc nezadal, u něj jsem se nemohl zbavit pocitu,že má do zadku vraženej kladnr, na kterým ho přenášej ze scény na scénu. O chorepgrafii, scénografii nebo jakémkoli kloudném nápadu se nedá vůbec mluvit, protože něco takového tu prostě neexistuje. Celej tenhle tyjátr se mi přesně po dvanácti minutách stal nepříjemným, po dvaceti neposlouchatelným a po půl hodině nesnesitelným. Kdybych byl schopen tohle mučivý peklo vydržet do konce, stejně jako kolega GodComplex bych napsal: 2 hodiny čirého utrpení. Protože ale nejsem až takovej masochista, trpěl jsem jenom 30 minut. ()
Já jsem na rozpacích. Hrozně rád bych tomu nápalil pět, protože se mi to fakt líbilo, tedy vizuálně a herecky, ale nemohl bych je dát s čistým svědomím. Protože mě sralo, že mezi písněmi téměř nebylo normálních rozhovorů, a taky dobrá polovina písní šla mimo mě. ()
Solidní podívaná hlavně díky nekompromisnímu ansámblu herců a Hooperově vtíravému režijnímu stylu. Bez nich pouze muzikálová prohra a neomalenost při vyprávění velkého příběhu. Zpívá se 99% filmu, z čehož je dobrých devadesát statické nasnímání herců, jak tři minuty zpívají víceméně vždy o tom samém. Dvě tři pečlivěji komponovaná vystoupení je skoro na tři hodiny zatraceně málo a velkolepých momentů z revoluce také není zrovna nejvíc. Komornější ladění nevadí, ale to by potřebovalo o pořádnou dávku režisérské invence navíc. Hooper má k dispozici vynikající herce, ale experimentální vystoupení na jediný záběr začnou po skvělém "I dreamed a dream" nudit a ke konci už jsou dokonce téměř nesnesitelná. Je to obrovská škoda, protože syrový vizuál tomu padne skvěle a Jackman dává do Valjeana maximum. Bídnici jsou ale ve finále filmem, jehož největší síla je v jednotlivých částech. Samostatné výstupy na youtube jsou určitě dechberoucí, vidět jich ale více než třicet na tříhodinové paletě... to už takové terno není. 60% ()
Film láká na velké herecké hvězdy, které jsou možná skvělými herci, ale pěvecky jim to (až na skvělou Anne Hathaway) dost drhne. A nezlobte se na mě, ale koho napadlo obsadit Russella Crowea do role padoucha?? 69% ()
Když jsem viděla video při předávání Oscarů z roku 2009, kde v úvodním představení Hugh Jackman zpívá a k tomu si přizve Anne Hathaway , tak jsem si říkala, že mají talent. Vidět je spolu znovu v Bídnicích stálo za to! Samozřejmě o to to měl Hollywood snadnější: známý příběh, výborní herci, skvělá hudba. Vznikl úžasný muzikál. Zpočátku jsem měla strach, ať to nezkazí. Nakonec jsem spokojená jak se zpracováním, tak s výkony herců či soundtrackem. ()
Představuji si, že podobnou úroveň mívaly před staletími hudebně-dramatické produkce potulných jarmarečních ansámblů. Že byly mezi chudinou populární, to svědčí o tom, že vedle mizérie materiální ti lidé strádali i strašlivou bídou ducha. --- ()
Přepálená stopáž a debilní střih a kamera během rychlejších a akčnějších scén. Na druhou stranu skvělé herecké výkony (Anne zasloužený Oscar samozřejmě), spousta skvělých písniček a skvěle natočené neakční pasáže, kterých je většina. Podtrženo a sečteno, lepší 4. ()
Pokud někdo hodnotí tuto verzi Bídníku špatně, tak hlavní problém tkví asi v tom, že je třeba si uvědomit, jestli chcete jít do kina na mluvený film, jestli chcete jít na muzikál do divadla, nebo jestli chcete jít na filmový muzikál. Každý z těchto žánrů má svoje a pokud jste fanoušci toho posledního, Bídníci se vám nepochybně budou líbit. Pokud máte rádi spíše některý z jiných žánrů, zvážil bych, jestli není lepší jít spíše na ten. Každopádně pro mne, byla verze z roku 2012 opravdovou lahůdkou a krásným filmovým zážitkem. ()
Hooper si vzal na paškál několikrát, divadelně i filmově, zpracovanou literární látku Victora Huga. A jaká, že je tahle verze? Hooperovi Bídníci mi zpracováním připomínají Wrightovu Annu Kareninu, kde se střídal punc divadelních prken s exteriéry. V Bídnících je tomu podobně. Dějově zátěžové, hereckými výkony perfektní (Jackman, Hathaway, Redmayne, Crowe tleskám) technicky velice působivé. 85% ()
S knižním příběhem Bídníků od Victora Huga se na střední škole setkal snad každý. S filmovým už méně, ale zato písně z muzikálu slyšel kde kdo, i když se žádného představení nezúčastnil. Píseň I Dreamed a Dream zná kde kdo díky Susan Boyle a On my own znáte v české verzi od Lucie Bílé. Tom Hooper se rozhodl pro spojení dvou úspěšných věcí. Spojil knižní klasiku a muzikálový trhák. Co z toho vzniklo, se však zřejmě nezapíše do vrcholu kinematografie i když se jedná o povedené dílo. Nebudu se rozepisovat o ději (předčtěte si knihu, stojí to za to.) Film hned od začátku navozuje velmi epický a monumentální dojem, který bohužel moc dlouho nevydrží. To, že umí Hugh Jackman zpívat vím již od předávaní Oscarů (taky jsme část Bídníků kvůli tomu probrečela smíchy). Bohužel ukázal Hugh v Oscarovém popěvku více než v celých Bídnících. Jeho grimasy se střídaly jak šílené, ale hlas zůstal stejný, monotónní a někdy nepříjemně vysoký. V půlce filmu jsem si opravdu říkala, že už by mohl „umřít“. Dalším hereckým a pěveckým zklamáním byl Eddie Redmayne. Ačkoli musím uznat, že má sametový a čistý hlas (spíše operní), na roli revolucionáře a milovníka se mi vůbec nehodil. Vzhledem k faktu, že osobně nemám ráda Amandu (i postavu Cosetty) musím uznat, že její hlas byl dobrý...nic víc a nic míň. Dalším slabým článkem dle mého byly lokace. Prvotní scény nabízí pocit rozmanitosti a velkoleposti. Zbytek filmu se poté však drží ve dvou budovách a ve třech ulicích a to vše je zabíráno stále a stále ze stejných míst. U čeho se nemohu rozhodnout je práce kamery. V některých scénách mě již věčný statický a velmi blízký pohled herců do kamery nudil. V některých však byly scény nasnímány dostatečně zajímavě (Crow – Stars), že jsem zůstávala bez dechu. Dalším faktorem na pomezí zůstaly „zvraty“. Zejména scény, které se objeví a vy je nečekáte a o to víc vás šokují či znechucují. Jedná se zejména o kočičí ocas, pád do řeky (au :/) a pád do sraček…doslova. Nejsem si jistá, jestli tyto scény film ozvláštnily nebo jen tak vyplynuly. Velkým plus na tomto filmu bylo zejména obsazení Samanthy Barks, která roli Eponiny ztvárnila již na divadelních prknech. Také jsem nečekala tak srdceryvný projev od Anne, která opravdu pochopila, že se jedná o muzikál a tak by se měla postava při zpěvu nejen tvářit, že je smutná ale měla by být smutná. Sasha a Helena. Co dodat, dvojka ze Sweeneyho kuchla Deppa a dala se do díla sama a povedlo se to. Thenardierove jsou v muzikálu pěkná dvojka, ale v tom filmovém tomu nasadili korunu. Velké plus za zpívajícího gladiátora. Postava, o jejíž interpretaci jsem se bála nejvíce a neměla jsem proč. Krásný hluboký hlas a hmatatelná odevzdanost a zuřivost. Dávám palec nahoru ;) Posledním příjemným faktem, byly sborové scény, které ačkoli nebyly tak epické jako prvotní, mi dokázaly přivodit husí kůži. Suma sumárům. Některé věci mě zklamaly a některé potěšily. Zřejmě zařadím film někam k vrcholu pomyslného Bídnického žebříčku. Jelikož jsou Bídníci moje nejoblíbenější kniha, nejraději bych si ze všech zpracování dala dohromady dokonalé představitele. Tak či onak mě však nepřestane toto dílo uchvacovat a závěrečná scéně s „Bídníky“ na vrcholku barikád se dá jen zatleskat. () (méně) (více)
Nevím, jak moc dokážu být objektivní. Ono z tak dokonalé předlohy, kterou Hugova kniha rozhodně je a s melodiemi, které zná víceméně každý, je prostě nemožné stvořit něco, co neosloví. Z mého pohledu mi vadily pouze místy příliš ostré střihy, obsazení Amandy Seyfried (mimochodem, nechápu, proč se Marius zamiloval zrovna do ní, když Eponine byla asi tisíckrát hezčí) a ta hudba mě oslovovala taky asi jen z části. Ale stejně mě to dojalo způsobem, že jsem měla chvílema obavy, jestli jsem si z očí nevyplavila kontaktní čočky. A i když Hugh Jackmana zbožňuju, tak Russell Crowe ho přezpíval tak o tři třídy. Ten jeho hlas byl jako něžné pohlazení. ()
Dvě a půl hodiny akademické nudy ve filmově kontroverzních divadelně-muzikálových kulisách, herecké výkony plné patosu a povrchního nadužívání "velkých" slov, nefungující žánrová nejednolitost... Hooperovi Bídníci jsou atraktivní spojením klasické literární adaptace a divadelního muzikálu, ale ve filmovém výsledku jsou pouze rutinní. Jediným plusem budiž hudební stránka a příjemný pěvecký výkon Russela Crowea - je vidět, že v tom chodí, když "dělá hudbu". ()
Nemám rád muzikály a tohle je přesně ten důvod proč. Ač Hooper dělá, co může a snaží se o epický záběr a servíruje hodně opulentní scény, pořád se mu ten dojem určité divadelnosti nedaří zakrýt. Nápad s neškolenými zpěvy je velmi dobrý, a i když duety zní někdy hodně zvláštně (chraplák Crowea vs. zpěv Jackmana), myslím, že tohle se tvůrcům povedlo. Vadí mi tu bohužel ona muzikálová kýčovitost a snaha dávat zpěvy skoro všude, i tam, kam se to podle mého nehodí (když prostě někdo umírá a u toho zpívá, nějak se s tím nemůžu srovnat) a již zmíněná divadelnost, která je někdy bohužel hodně vidět. Kamera sice přejíždí sem a tam, ale místy jsem měl pocit, že je vše jen v kulisách. Hercům snad nejde vyčíst vůbec nic - Crowe jede na sto procent a dává zavzpomínat na staré časy, Jackman dokazuje, že patří k hvězdám současnosti, Bonham Carter s Cohenem jsou příjemným, i když někdy křečovitým komickým osvěžením a i Hathaway, kterou moc nemusím, je velmi dobrá. Jediná, k níž mám výhrady, je Amanda Seyfried, která mi tak nějak nesedla a hodně vsadila na nevinný kukuč, který ale všechno nespasí. Možná, že Hooper mohl být odvážnější a ne se jen držet jakési divadelní předlohy. Celkově vzato mě to příliš neoslovilo a potvrdilo mi to fakt, že muzikály zkrátka nejsou můj oblíbený žánr. 60% ()
Docela úspěšný pokus o muzikálové Utrpení panny Orleánské, i když po druhé hodině už působí jen jako utrpení. ()
Po herecké a technické stránce nelze nic vytknout, ale opravdu má Hooper po úspěchu Králově řeči tak velké ego, že si myslí, že diváky zaujme 60 minutami čistého času záběrů na vrásky brečících zpívajících herců? Anne Hathaway si toho Oscara ale poctivě vypláče. ()
Asi už stárnu a měknu, ale mně se to prostě fakt líbilo :) 90% ()
Reklama