Režie:
Tom HooperKamera:
Danny CohenHrají:
Hugh Jackman, Russell Crowe, Anne Hathaway, Amanda Seyfried, Eddie Redmayne, Helena Bonham Carter, Sacha Baron Cohen, Samantha Barks, Aaron Tveit (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Jean Valjean byl po devatenácti letech propuštěn z vězení. Zbědovaný muž nalezne azyl na faře. V noci tam ukradne stříbrné nádobí a uteče. Policisté ho dopadnou, ale farář tvrdí, že mu vše daroval, a přidá mu ještě dva svícny. Valjean, zaskočený jeho velkodušností, se rozhodne změnit život a svou totožnost. Stane se ctihodným občanem, a dokonce starostou, jenže ani tehdy není před slídivým Javertem v bezpečí. Po smrti tovární dělnice Fantine se ze soucitu a také z pocitu viny ujme její dcerky Cosette. Společně s ní pak před zákonem utíká do anonymity francouzské metropole. Tam na ně po pár letech klidu čeká kromě Javerta i další nebezpečí - ulice bobtnající revolucí, kterou připravují mladí muži. Jeden z nich, Marius, se při letmém setkání zamiluje do dospívající Cosette a ta jeho city opětuje. Kvůli své dceři a jejímu štěstí se Valjean rozhodne riskovat, dokonce se vydá na barikády v předvečer rozhodujícího souboje mezi revolucionáři a armádou, aby z předem prohrané bitvy těžce raněného Mariuse zachránil... (TV Nova)
(více)Recenze (1 161)
Jako milovník tohoto klasického muzikálu jsem se na jeho filmové zpracování velice těšil a celkově musím říct, že se mi film líbil. Vůbec mi nevadilo, jak tu někteří píší, že ve filmu nebylo moc dialogů, za mnohem horší bych považoval, kdyby kvůli více mluvenému slovu vypadly některé písně (a k tomu by asi vzhledem k délce filmu muselo nutně dojít). Za velmi zdařilý považuju nápad se živým zpěvem, díky čemuž působí řada písní na diváka mnohem emotivněji a též věrohodněji, než v klasické muzikálové podobě. Určitě nejvíce se to povedlo v písni Fantiny, při níž se člověk dokáže velmi dobře vcítit do toho, jak musí být zoufalému člověku, který se dostal na úplné dno. Asi jediná scéna, která mi v muzikálu vysloveně vadila je duet Thenardierových (v české verzi "Hlava mazaná"). Tahle scéna má sice působit tak trošku jako parodie, ale tady to autoři přeci jen přehnali. Nechápu zejména proč zde musel být záběr na souložícího Santa Clause. Hlavně kvůli této scéně nemohu dát plný počet hvězdiček, ale jinak jsem byl spokojenej. ()
Pozívame vás na súboj Wolverine vs. Maximus Decimus Meridius. Boj hlasov, charakterov a melódií. Rozhoduje Borat. Treba vidieť (ale s poznámkou, že postačí len raz). ()
Problém s muzikály vidím hlavně v tom, že hudební části většinou příběh vůbec nikam neposouvají. Dozvíme se, že ona miluje ho on nemiluje ji a pak se o tom několik minut zpívá. Pak zjistíme, že on miluje jinou a přichází další sentimentální hudební exkurze do pocitů hlavních protagonistů. Když už se teda nic nového a podstatného v hudebních číslech neodkrývá, jedinou záchranu je zřejmě kvalitní hudba a zpěv. A upřímně, ani v tomto směru z mého pohledu Bídníci příliš nevynikají. Nějaký moderněji a míň tradičně zpracovaný muzikál bych si byl schopen asi užít. Kombinace příliš známého příběhu a nudné sentimentální hudby, to ale není nic pro mě. ()
Aneb jak udělat z jednoho z nejemotivnějších muzikálů oslňujících svou jevištní pestrostí, naprosto zkratkovitý patvar v němž na muzikál uměl zpívat (paradoxně) nejlépe malý chlapec a jakmile vysvitla malá pěvecká naděje v jiné postavě, tak ji tvůrci ihned zahubili. Russel Crowe "zpíval", jako by měl střevní potíže, Anne H. sotva vyfuněla ten nejvyšší tón, Amanda znovu předvedla své pěvecké umění alá "šloupni kočce na ocas" a Redmaynovi by měl někdo vysvětlit k čemu se ve zpěvu používá "vibráto". Wolverine kupodivu nerušil, naopak spíše komicky bavil. Hřebíčkem do rakve byla nově přidaná píseň, která je jednak rušivá a druhák naprosto zbytečná. Udělat z muzikálu plného citu dílo chladné jako kámen si zaslouží poklonu a tu ode mne Hooper má, jen ať prosím netočí další muzikály. Příště by to bylo to poslední co bych na velkém plátně viděl. P.S. Film mě utvrdil v tom, že "Hlava mazaná" a postavy vykutálených Thénardierových jsou tím nejlepším v celém díle. P.P.S. Netvrďte mi, že někdo u komického finále opravdu plakal?! ()
Již samotný rozsah geniální knihy Victora Huga je jasným indikátorem, že dokonalé Les Misérables natočit nelze. Muzikálové zpracování je bezesporu fantastické, ale pokud jste četli knihu, tak budete hned v několika aspektech silně rozčarováni. Úvod je bezvadný, naneštěstí pak následuje třicetiminutový sled událostí, jež má zabrat dvě třetiny knihy. Tento nicméně nutný invazivní přístup je pro čtenáře knihy utrpením. Od scény v hostinci s Boratem a paní Toddovou jde kvalita díla prudce dolů (bohudíky za Gaussovu křivku, jež snímek následně vytáhne nahoru). Nepochopitelné je, že scéně na barikádě se věnují kvanta času. A právě tato pasáž není nikterak příliš interesantní. K popukání je taktéž tvrzení, že Marius a Cosette se jednou letmo na trhu spatří a už by pro sebe umírali. Ve skutečnosti se navzájem sledovali po několik měsíců. Výkon Catwoman je nadprůměrný (už jen ten fakt, že vlasy šly dolů). Ovšem je vhodné položit otázku, jestli je fér, aby za patnácti minutové účinkovaní přišla nominace na Oscara. Nejdokonalejším prvkem byl bezesporu profesor z Čisté duše. Jeho výkon byl zážitkem a právě proto mne vůbec nepřekvapuje, že ho posraná oscarová komise naprosto ignorovala (letošní Oscaři jsou na zasunutí prstů do krku!). 85% Celosvětový výdělek k 10. 2. 2013: $394,986,985, což je 6,48 násobek budgetu..........168. nejvýdělečnější snímek historie ()
My thoughts in a nutshell - Honest trailer: http://www.youtube.com/watch?v=IBYfA3zTxFE Dílo Bídníci patří k mým nejoblíbenějším příběhům realistické literatury - ale tenhle film mou nejoblíbenější adaptací rozhodně nebude... Stačí se na to podívat jen jednou. ()
Muzikály zrovna nevyhledávám, a tak jsem k Bídníkům přistupoval opatrně. Na začátku mě zarazilo, že takřka každá pronesená věta je zpívaná. Ovšem byl jsem dost překvapen, po několika minutách si člověk na to zvykne a nechá se unášet skvělou hudbou. Všem hercům jejich role sedli, nejvíce vyniká Russell Crowe. Při sledování jsem opravdu měl pocit, že sedím v divadle a sleduju herce na jevišti. I když film trvá 157 minut, subjektivně jsem měl pocit že to jsou snad 4 hodiny, což neberu jako nedostatek, ale jako nutnou vlastnost ke předvedení ne zrovna lehkého děje. Jde přeci o velký příběh lásky, odpuštění, svobody atd. Sice jsem se chvílemi nudil a toho patosu mohlo být méně, ale z výsledného dojmu jsem nadšen. ()
Jestlipak si ještě někdo vzpomene, že vinohradští Les Misérables byli po revoluci první opravdu velká česká produkce zápaďáckého muzikálu, před Ježíši, Vlasy, Chicagy a spol., obrovská událost srovnávaná s koncerty Floydů a Stounů, poprvé billboardy u dálnic, poprvé kolony autobusů z Moravy? Pisatel těchto řádků si ten módní zážitek tenkrát odpustil, až o něco později slyšel pár melodií při natáčení na zámku Jezeří od tamní kastelánky, která původně (odpusťte žvanivému starci tu odbočku) vyhrála konkurs na jednu z hlavních ženských rolí, než se o věc začala zajímat slavnější jména a ona se po té zkušenosti radši přeorientovala na boj s uhelnou lobby. A dávno předtím četl knížky (pod ideově uvědomělejším názvem Ubožáci) a viděl film s Gabinem, odkud si zapamatoval hlavně barikádnické výjevy a jen zlomky příběhu, takže mohl být včera večer znova napnutý, jak to dopadne. Ale dost osobních kronik a pojďme k filmu: Na základě těch dvou nebo tří známých hitovek jsem vůbec nečekal tak rozkošatělé hudební pojetí bližší opeře klasické než rockové, kterému poučenost dějinami zpěvohry a klasická literární předloha dodávají monumentálnost, ale naštěstí ne strnulost. Vděčně jsem se popásl na živých a bezprostředních pěveckých výkonech a na jejich ojedinělém propojení s výkony hereckými; před šíleným nápadem zaznamenávat zpěv kontaktně přímo na place s podporou živého klavíru hrajícího hercům do ouška a teprve dodatečně dotočit orchestr můžu jenom smeknout, jak za tu odvahu, tak za unikátní výsledný výraz, nebojící se intimity a křehkosti, dokonce ani u mužských rolí – v dnešní době strašná vzácnost. Jediné dvě výhrady: je trochu škoda, že se za začátku nepřibrzdilo s expresivitou a že se emoce a patos nevršily postupně, aneb slzy v očích drsného trestance hned asi ve třetí scéně myslím dost vylekají i méně cynického diváka, ale s trochou štěstí do filmu nakonec přece vpluje. A druhý problém mám s počítačově dodělávanými celky, davy, krajinami apod., které v mých očích pořád ještě bolestně degradují vizuální stránku filmů na úroveň počítačových her. (Dejte mi deset dvacet dalších let a zvyknu si, nebo se to ti lidi konečně naučí dělat pořádně.) To jsou ale drobnosti, které nic nemění na tom, že se mnou Hooper & Co. svým originálním pojetím mnohovrstevnaté předlohy řádně zacloumali, nemluvě o tom, že tu dvouapůlhodinovou kládu plnou patosu, nemoderních sociálních témat a nestydatě vypjatých citů bez mrknutí oka zkonzumovali i mí dva puberťáci a dokonce se začali pídit po knížce. ()
Tome, Tome, co s tebou... Na úvod chci poznamenat, že jsem kdysi viděl francouzskou minisérii Bídníci s Malkovichem, Depardiuem a Clavierem a že jsem si z ní lecos zapamatoval a ještě bych rád podotknul, že v následujícím komentu bude zřejmě možné najít určité názorové rozpory... Obsazení je vskutku vynikající! Crowe, i když pěvěcky pokulhává (což není na škodu) a Jackman výborně obsazení. Helena a Sacha (já opravdu netušil, že v tom filmu hrají....ŠOK) mají už pro sebe dosti typické role a velké překvapení byla Anne. Těšil jsem se hlavně na písně - dost mne nadchlo, jakou formou byl pořízen zpěv. V tomto směru jednoznačně další veliké plus. Problém jsem měl s kamerou. V některých momentech to že vidím hercům až do nosu a za celou píseň se kamera neodtrhne od detailu na jejich obličej, bylo působivé a mrazivé (I dreamed a dream nebo to jak zpívala Éponine) a častěji mi to dost vadilo a navíc když herec běhal po scéně a kamera ho takto zabírala, dělalo se mi zle (Valjean zpívá na začátku v kostele). Naopak v momentech kdy kameru rozpohybuje a nedrží se detailů obličeje nebo prostřihuje mezi více scénami je to na pohled úžasné! Viz One day more nebo scéna před Valjeanovým a Cosettiným domem, kde se potkala spousta postav. Ostatně nejlepší scéna i záběr je pak ze samotného začátku - tahání lodě do doku. V ten moment jsem si řikal, jak je to boží a jestli to tak bude dál... Jak už to ostatně bývá, některé písně byly vynikající (Look down, ta z barikády) a jiné nudné (Valjean odváží Cosette s sebou). Ve výsledku mi přišlo, že celý obraz je úplně zbytečný (až na velmi málo výjimek) a stačilo by pustit jen písně nebo zvukovou stopu filmu. Což je u filmu DOST problém. Mimochodem, to že jsem zmiňoval, že jsem příběh víceméně znal už předtím, bylo proto: že mne tolik nešokovala smrt několika postav nebo událostí ve filmu a také proto, že nevím, jak některé věci mohl zcela pochopit člověk neznalý předlohy - viz TY svícny! PS: ten kanál opravdu nemusel vypadat až tak realisticky PPS: ten zvuk jak Javert sko(n)čil... PPPS: téměř každá scéna, ať ex nebo interiérová vypadala hrozně divadelně/studiově - což mi vůbec nevadilo! PPPPS: pardon – neznám název většiny písní, proto danou scénu tak stupidně popisuji ()
Poloviční prohra. Přezpívání všech dialogů a zpěv "naživo" se zdálo jako skvělý nápad a inovace v rámci žánru. Bohužel se ukázalo, že jde o slepou uličku, protože s tím zmizely pro muzikál tak důležitá tančení čísla a všechny ostatní muzikálové prvky tu buď nejsou nebo jsou modifikovány tímto nešťastným experimentem. Abych nebyl jen přehnaně kritický pořád se jedná o skvěle zahraný a po technické stránce zvládnutý film. I ty emoce se najdou, ale většinou jen u písniček z původního muzikálu u kterých vás hned po skončení skladby vyruší další strojově zpívaný dialog. O to víc zamrzí, že tvůrci nezvolili klasickou cestu protože když se rozezpívá celá barikáda je to najednou ten skvělý muzikál, který z toho mohl být. 6/10. ()
Bídnici sú nudný film. To treba povedať na rovinu. Ale aj úžasný. Muzikál je sám o sebe žáner, ktorý je zaujímavý. To, čo by v bežnom filme herci povedali dvoma replikami sa v muzikály natiahne na 10 minútovú spievanú scénu. To je fajn, lebo postava toho povie viac, dá sa do nej lepšie vcítiť a pochopiť ju. Ale, keď je dej taký ako v Bidnikoch, po určitej dobe to prestane byť zaujímavé. Crowe u mňa kraľoval, jeho výstupy boli hádam najlepšie. Cohen a Carterová, skvelí. Pri nich sa dalo pobaviť. Veď to bol predsa Cohen. Jackman a Hathaway( ktorej pristanú dlhé vlasy ) solídni. Ostatné postavy pekne sekundovali. Výprava nie zlá ( prvá a posledná scéna doslova vyrazí dych ) niekde sa však dalo ubrať a niekde pridať. Réžia a námet fajn, aj keď by som si to v pohode vedel predstaviť ako historicko-romantickú komédiu bez toho spievania. O hereckých výkonoch sa snáď ani baviť netreba. Dúfam, že nominácie premenia aj na nejakú tu sošku. 3 z 5 (CinemaCity,BA) ()
Párkrát vtipné pošťouchnutí, zajímavé scény, zpěv se mi líbil vážně jen chvilkami, takže ty čtyři hvězdy jsou hlavně za Hugha Jackmana a Anne Hathaway. Ale vlastně to není jen těmi herci, celý film mě bavil. Není to taková pochoutka, ale vydržet se to dá se zábavou. A to není muzikál můj žánr. Hlavně počáteční scéna s lodí a vězni ve vodě dokázala navnadit, že jsem prostě chtěl Bídníky za každou cenu mít dokoukané hned. ()
Ale jo. Nejsem žádný muzikálový fanoušek, ale Bídníci mne dokázali zaujmout, přestože muzikálové složky tam je naprostá většina - na obyčejný dialog divák takřka nenarazí. Díky skvělému obsazení herců, jejichž zpěv často zní vskutku famózně, lehce experimentální režii (čímž mě Hooper překvapil, protože Královu řeč považuji z tohoto pohledu za lehce nudnou) a geniální kameře, která i několikaminutový záběr na obličej zpívajícího hrdiny udělá zajímavým a zásluhou své občasné roztřesenosti je divákovi skvělým pomocníkem ke vstřebávání atmosféry. Velkolepá výprava je pak už jen třešničkou na dortu, a tak se i přes drobné výhrady k některým lehce zdlouhavým pasážím z předposledního snímku, nominovaného na Oscara, který jsem zhlédl, vyklubal jeden z mých největších favoritů. Edit: Nakonec měním na pět, protože většina písní mi tu hraje dodnes a i film samotný se mi zdá lepší a lepší. ()
Eddie Redmayne. Tohoto pána, ať je jakkoliv dobrý herec... Už nechtějí moje oči nikdy vidět. Za kameru a výpravu. Za kostýmy. Dávám jednu hvězdu. Druhou hvězdu dávám za nejlepší části filmu, které jednoznačně okupují a kradou pro sebe tak jakoukoliv vzpomínku na tento film... Sacha Baron Cohen a Helena Bonham Carterová.. A za herecké výkony, které pro mě přišli vniveč, neboť to jejich neustálé, 157 minutové kvílení k nebesům, k zemi, k mrtým, k živým, mne vyloženě po hodině začalo takovým způsobem ubíjet a ničit mé nervy, že už dlouho jsem si nepřál slyšet tak zoufale mluvené slova (nejlépe -"Utneme to mučení diváků"), jako právě při sledování bídníků. Bída ano. Anne Hathaway a její výkon vynášený k nebesům je za mě naprosto nestravitelný. Né že by nebyl kvalitní, jen je příšerně iritující. Moje uši. Oooo živote filmový, ty zrádný démone, jenž se snášíš k mým očím, ooo bděte, oooo ... ty kokos... Dost. ()
Ehm? Tolik protikladů jsem snad v životě neviděl. Na úvod davová scéna Look down, kterou si broukám i pár dní po shlédnutí. Už jsem si říkal, jak budu na vrcholu blaha další dvě a půl hodiny. Jenže potom přijde zpívající dialog mezi Gladiatorem a Wolverinem a já jen nevěřícně civěl. Russell není žádný zpěvák a dá se na to za tu dobu zvyknout, ale absence rýmu? Kurva! To rvalo uši. Bohužel takřka každý jejich dialog vypadá stejně. Když se potom rozezpívá Anne Hathaway, běhal mi mráz po zádech. Dokonale skloubené herectví se zpěvem. A ty slova jak ji krásně klouzala z té krásné huby. No paráda. Jenže potom se objeví Borat a zase další rozčarování. Nějaká parodie na do té doby předvedené? Hm. Závěr už zase prožívám, protože tenhle příběh mám moc rád. Jenže potom je tu dalších asi milion minut natahovaného závěru, kdy už jsem musel mlátit hlavou do zdi, abych se toho pocitu zbavil. Škoda no. ()
Neznat děj a předlohu, tak jdu s hodnocením určitě níže. Jenže těch krásných kostýmů, melodií, a díky výborným hercům i spousta na emoce bohatých scén, je tu tolik, že tři mi příjdou málo. A i já musím říci, že Anne Hathaway se svým I dreamed a dream opravdu kraluje. Velmi zábavní Sacha Baron Cohen a Helena Bonham Carter. Pouze jsem doufal jsem ve větší účast Amandy Seyfried. ()
Filmu strasne skodi prekvapive zpev, resp. to, ze je cely film zpivany (ale uplne cely - tech nezpivanych dialogu je strasne malo) a cele to tim padem pusobi divne a clovek se nemuze poradne soustredit. Ale je to skoda, protoze natoceno to je fakt dobre a ani ty herci nejsou spatni. ()
Začalo to slibně, hezky na sebe řvali - pardon zpívali, ale časem to začalo být utahané a dlouhé. Pokud jde o projev skoro není co vytknout a i herecky dobře zahrané. Tak asi to není tak špatné, ale pořád z toho mám zvláštní pocit 3* ()
Moje pochyby o Les Misérables (2012) začaly už při zjištění, že se jedná o muzikál. Nicméně dal jsem tomu šanci, ale ta ukrutně dlouhá stopáž to poslala celý do prdele... ()
Oscarový Tom Hooper představuje legendární Bídníky. Děj sice malinko pokulhává, ale u muzikálu se to dá akceptovat. Hlavní dominantou jsou písničky a naprosto nejlepší a vlastně i takový vrchol filmu představuje I Dreamed A Dream (ženy připravte se, že budete brečet), který zpívá něžná Anne Hathaway. Emoce jsou nepopsatelné a pomalu a jistě ani nedýcháte. Anne předvedla jak v této scéně tak i po celý film, výkon hodný Oscara. Tady jestli to dá Akademie někomu jinému, tak to je naprostý konec. Další kdo velmi překvapil je Russell Crowe, né hereckým výkonem, ale pěveckým. A v neposlední řadě tu máme Wolverina aká Hugh Jackman, který jasně dává najevo, že neumí jen řezat padouchy, ale dokáže ze sebe vydat výkon hodný hvězdy největšího kalibru. ()
Reklama