Režie:
Aaron HoustonHrají:
Ben Cotton, Kacey Rohl, Patrick Gilmore, Richard Ian Cox, Daniel Boileau, Daven Pitkin, Diana Pavlovská, Scott Patey, Peter New, Paula Giroday (více)Obsahy(1)
Mystifikační dokument sleduje čtveřici loutkoherců, kteří usilují o místo v televizním pořadu pro děti Sunflower Hour. Žádný z uchazečů nevede nezajímavý život: chlapecky vypadající David trpí komplexem méněcennosti, protože jej bratři od útlého dětství šikanují; Leslie se marně pokouší získat úctu a pozornost svého otce, evangelického duchovního; dívka přezdívaná Satanův potěr právě prochází nejtěžší fází postpubertálního vzdoru a tvrďácký Shamus si hraje na Ira a svoji loutku pokládá za skutečného člověka od chvíle, kdy jej v dětství opustil otec. Poté, co dokumentaristé zjistí, že producenti dětského pořadu dříve pracovali v pornoprůmyslu, začíná být jasné, že nikdo z tvůrců by pořad pro děti raději dělat neměl... Film s nakažlivým humorem zachycuje několik excentrických postav a jejich absurdní životy. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (1)
Recenze (19)
Pokud vám nevadí slovní a vizuální porno-vtipy na téma teplé vody v dřezu, penetrace a neustálé opakování slova „faggot“, jste na správné adrese. Jinými slovy, koho neodradí úvodní rozhovor s fiktivním zakladatelem dětského pořadu Sunflower Hour, ten má možnost užít si falešný dokument až do konce. _Nespornou výhodou prvotiny Aarona Houstona zůstává, že i přes obhroublý humor nezůstává jen u něj. S pomocí dokumentární kamery předvádí paletu ztřeštěných a doslova úchylných a excentricky přemrštěných postav, které mají naoko jediný cíl: stát se loutkařem. Druhým (pro ně neznámým) cílem je pochopit sám sebe a pohnout se v životě dál. _Představitelé zkonstruovaného dokumentu jsou totiž všichni tak trochu mimo. Nebo hodně mimo, podle toho, jak moc šílené lidi znáte. Jejich charaktery jsou naskicované do obřích rozměrů a jsou právě oním spouštěčem vtipu a zároveň lehkého doteku hrůzy a zděšení. K žádné z postav (snad vyjma Davida) byste se nechtěli dostat moc blízko. Na to Aaron kašle. Detaily tváří vás k nim přibližují až nepříjemně blízko, skoro jako byste narušovali osobní prostor postav na plátně a ony zase váš. Správný dokument zachycuje emoce – i Sunflower Hour vám je naservíruje a bonusově emoce přesvědčivé. Jediná postava nemá tendenci vypadnout z role, čímž film získává na realističnosti a plastičnosti. Příjemně překvapili především Leslie a Satanáška. Konečně se někdo přiblížil reálnému zobrazení vnímání (a zastoupení) subkultury goth patnáctiletou dívkou. Její postava není zoufale trapná a nenutí vás mlátit hlavou o sedačku. Nevstoupí do příběhu jen proto, aby tam byla (což tvůrci tak často a rádi dělají) a nechová se, jako by tvůrci nikdy neměli co dočinění s puberťáky, kteří objevili „temný svět“. Lehkým zklamáním je příběh irského fanatika – přes veškerou snahu se jeho postava jeví nejplošeji._Tragikomické panoptikum plné bizarních postav nakonec ladně přechází ve výpověď čtyř životních osudů lidí zasažených jedinou událostí. A jak to tak u tragikomedií bývá, (většina) životních příběhů končí pozitivně. Nebo alespoň z větší míry pozitivně. Nakonec jediný, kdo dojde újmy, je Seamus. Nic proti, Seamusi, ale nemrzelo mě to, Jerry už mi pěkně brnkal na nervy. ()
Tragikomedie po kanadsku. Pseudo-dokument utahující si z homosexuality, křesťanství, šikany, schozofrenie a dalších "odchylek" od většinové společnosti. Vyhrocené, ale zároveň takovým zvláštním způsobem uvěřitelné, že nebýt několika skutečně divných scén a závěrečných titulků, uvažuju doteď, zda se to skutečně vše stalo. Věřím, že pro mnohé bude tento film už někde za hranicí vkusu, ale má zkažená duše si ho užívala, a i přes lítost, kterou jsem k některým postavám cítila, mi přišel velmi vtipný. (A to mnohem více než Borat, ke kterému jistě budou Sunflower Hour někteří přirovnávat.) ()
Příběhově jednoduché jako kterékoliv porno a vizuálně úchylné jako libovolný díl Sezamové ulice nebo Teletubbies. Smrtící kombinace namíchaná ve správném poměru - to je Sunflower Hour - mokument o lidských karikaturách, které hledají sami sebe skrze plyšové náhražky naražené na zápěstí či pomocí řízení osudů živých loutek z masa a kostí, aby díky parodickému martýriu mohli na konci všichni povstat z popela a dojít pocitu (ne)smíření sami se sebou. Zábavná loutko-terapie, co je v jádru možná zkažená, ale na povrchu třeskutě vtipná. K dokonalosti chybí snad jen krutopřísná Pamela Anderson a z rohu vykukující Sacha Baron Cohen s maňáskem na ruce. Co by na Sunflower Hour asi řekl párek ušáků Hank a Mike? ()
Opravdová lahůdka pro milovníky nekorektního humoru. Příběh konkurzu na nového člena maňáskového divadla pod vedením bývalé pornomodelky a objevitele dvojité penetrace staví na podobném druhu humoru jako např. Four Lions. Sunflower Hour mi přijdou o chloupek lepší, humor zde funguje jak v rovině slovní komiky, tak i ve výstavbě příběhu. Před pádem na úroveň zlomyslného pošklebování zachraňuje film fakt, že jsou nám výstřední postavy v závěru představeny jako zranitelné lidské bytosti. ()
I tak může vypadat pomsta manželky... Před očima se nám rozvíjí příběh čtyř lidí, kteří mají určitou úchylku/fóbii a kteří se setkávají při velmi nepravděpodobné příležitosti. Pojetí dokumentu velice dobře daný námět rozpracovává a člověk si po skončení filmu říká - je to skutečnost nebo mystifikace? Temné stránky jednotlivých postav krásně kontrastují s použitými barvami, a přestože je vám některých líto, neubráníte se výbuchům smíchu... Rozhodně to není film, při kterém vypnete mozek a krásně si odpočinete, ale zároveň to není žádné psychologické drama, které by vás vymačkalo jako citrón. ()
Galerie (2)
Photo © MFF Karlovy Vary 2011
![Sunflower Hour - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/374/374261_805dd1.jpg)
Reklama