Režie:
Alex MafteiHrají:
Dana Voicu, Ionel Mihailescu, Ioana Abur, Paul Diaconescu, Adriana Trandafir, Olga Šuvalova, Jordi GràciaObsahy(1)
Protagonisty brilantně vystavěného a neobyčejně duchaplného příběhu jsou manželé Gabriel a Gabriela, on hudebník, ona majitelka čistírny oděvů. Během dvacetiletého soužití se z jejich vztahu dávno vytratilo veškeré jiskření, a oběma tak chybí už jen krůček k tomu, aby podlehli mámivému kouzlu internetového chatování. Po několika nocích strávených online komunikací s cizincem, se oba zamilují – neví však, že v podstatě komunikují jeden s druhým. Vášnivá přitažlivost k neznámé osobě se mísí s pocity viny vůči jejich podváděnému partnerovi. Ještě více zmatený je jejich syn Vladimír, teenager s velmi aktivním sexuálním životem, když zjistí, že jeho rodiče flirtují po síti. Virtuální svět je přitažlivý, ale skutečné setkání obou milenců je nevyhnutelné… (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (19)
Kdyby se tady trochu víc tlačilo na to, že je to komedie, tak je to možná opravdu zábavné a skvělé, ale ono to prostě není tak vtipné, jak by to mohlo být. Je fajn, že se film nebojí pracovat s nahotou, že se zabývá tématem romance a podvádění u rodičů, vlastně i ten nápad je dobrý, ale je to prostě celé takové moc snadné. ()
Ahoj! Jak se máš? - Mám se skvěle, právě jsem viděl parádní film. - O čem byl? - O opravdovosti života. - Myslíš tím to, že ne všechno je na Světě tak dokonale uhlazené, a že ne všichni na Světě jsou tak dokonale krásní, jak to vídáme ve filmech zpoza velké louže? - Ano, přesně tak to myslím. Kdo tvrdí, že je tenhle film nezajímavý, nudný nebo snad ošklivý, se možná jen snaží oblafnout sám sebe a svoje vlastní žití. - Takových lidí je hodně, kterým se nelíbí, když jim někdo předhodí něco, co není jen k smíchu. - Přesto ale i tenhle film je humorný a plný pozitivní energie, stačí se mu jen otevřít a přiznat si, že spoustu z toho všeho známe sami moc dobře. - A myslíš, že se lidé chtějí dívat na to, jací skutečně jsou? Nechtějí vidět spíš to, jací touží být? - Asi máš pravdu. Před odrazem zrcadla zavíráme oči a představujeme si něco jiného. Jenže jenom proto není zrcadlo špatné a zlé. - Díky za hezké povídání, měj se hezky. - Ty také. A nezapomeň, že mít se hezky neznamená jen hezky vypadat nebo mít jen samé hezké věci. ()
V podstatě klasická zápletka: ona miluje jiného a on jinou a přitom jsou jen oni dva. Obrácený vývoj synáčka za honbou nedosažitelného (unikajícího) a otevřený konec z filmu dělají příjemné pokoukání. Ne úplně šťastně je však zakomponovaná složka chatu ve formě vět v obraze, která bez problémů určitě funguje pro rumunsky hovořící publikum, ale ostatní odsuzuje ke zmatenému sledování dvou titulků. ()
Po určité době dám rád plný počet. Spousta uživatelů asi ne, ale já jsem tam tu opravdovost viděl. Původně jsem šel na francouzský film, Rumuni ale překvapili. Zajímavé záběry, mého srdce se dotkly hlavně 3 scény (ťukání do klávesnice v rytmu piana(nebo klavíru?:)), klepač a odchod Gabriely z Gabrielova koncertu). 5 hvězdu dávám za celkově prožitý den a večer, který mohl skončit jinak, ale nakonec skončil tak, jak skončit měl. Díky, žes šla, Evi.:) ()
Bylo by to i na pět hvězdiček, kdyby si druhá půlka filmu zachovala vtip části předchozí. V té první jsem se situaci, kdy manželé spolu chatují a domnívají se, že se zamilovali do úplně cizího člověka, jsem se nasmál dosytosti. Pak to ale začíná nabírat trošku jiný směr - romanticko-etický, řekl bych. Ono to je trochu ze života, zvlášť toho současného, kdy začínáme virtualitu brát jako něco skutečného a dokonce je nám virtuální prostřední náhražkou za skutečný život. Čekal jsem trošku vtipnější a uvolněnější závěr při setkání s kytičkami růží v parku. Vědomí, že manželé se sice rozcházejí (aby se zřejmě pak dále scházeli při chatování) a navrací se k tomu, s čím začínali, se tam pak už nějak vytrácí. Ale Rumuni rozhodně udělali velký skok ve své kinematografii. ()
Galerie (23)
Zajímavosti (1)
- „Nápad vznikol vtedy, keď sme premýšľali, čo by si dvaja protagonisti napísali ako prvé počas četovania na internete. Ahoj! Ako sa máš?, to znelo asi najlepšie. A keď sme potom v roku 2010 mali prvú projekciu na Transylvánskom medzinárodnom filmovom festivale, dali sme urobiť tričká s týmto názvom a ľudia z nich boli unesení," vyhlásil Alex Maftei. (Sufferer)
Reklama