Scénář:
Anthony McCartenKamera:
Newton Thomas SigelHrají:
Rami Malek, Lucy Boynton, Gwilym Lee, Ben Hardy, Joseph Mazzello, Aidan Gillen, Allen Leech, Tom Hollander, Mike Myers, Aaron McCusker, Meneka Das, Ace Bhatti (více)VOD (5)
Obsahy(2)
Film Bohemian Rhapsody je oslavou rockové skupiny Queen, jejich hudby a především Freddieho Mercuryho, který svou tvorbou i životem vzdoroval všem myslitelným stereotypům, díky čemuž se stal jedním z nejvýraznějších umělců na světě. Snímek mapuje raketový vzestup nekonvenční skupiny prostřednictvím jejich revolučního zvuku a ikonických písní, jako jsou „We Will Rock You“, „We Are the Champions“ nebo právě „Bohemian Rhapsody“. Jejich příběh začíná bleskovým startem, pokračuje neřízenou životní spirálou a vrcholí nezapomenutelným, strhujícím vystoupením na koncertu Live Aid v roce 1985. Na jeho pódiu Queen v čele se rtuťovitým Freddiem předvedli jednu z největších show v historii rocku. Jejich hudba byla a stále je ohromnou inspirací pro celý svět. (Cinemart)
(více)Videa (14)
Recenze (2 045)
Queen jsem vždy miloval. Dlouho se mě nestalo, aby se pro mě v kině zastavil čas a já s hrůzou zjistil že on bude za chvilku vlastně konec a já si přál zůstat ještě chvilku s Freddiem. Ač jsem si to zpočátku nepřipouštěl tak Rami Malek = Freddie Mercury o tom nemůže být pochyb. PS: číst pouze na vlastní nebezpečí. Při sledování Bohemian Rhapsody samozřejmě každý průměrný fanoušek kapely zjistí, že sleduje dokonale vypadající fikci, která s životopisem kapely nemá úplně vše společného. Nicméně zážitek to v žádném případě nesnižuje. https://www.kinobox.cz/clanek/15205-lzi-desitka-queeni-v-techto-vecech-bohemian-rhapsody-divakum-lze 100% ()
Singer mechanicky cyklí lidská dramata, studia a živá vystoupení, která v dílčích jednotlivostech překypují energií, prýštící ze všech stran – od výborných herců, skrze kameru a střih až k poslednímu přesně namířenému světlometu, ale jinak těch 130 minut proklouzne mezi prsty jako promarněná šance jít za hranu uhlazeného biopicu, kterému plátno sluší. Ale tím, jak k němu houfně usedávají diváci bez rozdílu věku i hudebního vkusu, se značí především to, že snaha zalíbit se absolutně všem klapla na výbornou. Nebýt ale té geniální hudby (a to říkám jako člověk, který k ní nepřetéká vřelostí), je to sezónní tuctovka. Naštěstí to o té hudbě je a já to nebudu skrývat: dojalo mě to. ()
Hudební spolek Kvír, vedený nesmírně talentovanou sexuálně dezorientovanou princeznou s východoněmeckým pornoknírkem, byl bezesporu kreativním fenoménem homohudby osmdesátých let, který dodnes nepřestává inspirovat ani jindy striktně heterosexuální génie. Citlivý přičmoudlý pánský kolonoskoper s přezdívkou Rtuťovitý Alfréd a chrupem jako z karikatury od Vyčítala, obklopený od počátku aurou perverzní dekadence, neboť v jeho pichografii chyběla snad jen zvířátka (samozřejmě samečci), se jasně vždy jevil ideálním materiálem pro rozporuplný autobiografický film, navíc když tak dlouho s popěvkem „We’ll keep on fucking till the end“ na rtech kokotoval s operou, až si střihnul Aidu. Na ten tedy nakonec došlo a je docela škoda, že jej sebrali neseroucímu se židímu Sašovi, protože výsledkem je sterilní kýčovitá Máyová báchorka a megakorektně vyvoněná pohádka o čtyřech bezkonfliktních sluníčkářích, z nichž jeden si sem tam nechal strčit do prdele péro (samozřejmě jen v nevinných náznacích), protože byl bezskrupulózně manipulován zlým intrikánským teploušem. Prostě takový mumulendový perfektně vyhajpovaný videoklip pro hospodyňky za zenitem a obstarožní otyloně, co mají rádi píssničky, ale nechtějí o své oblíbené kapelce slyšet nic fujtajblového, z nějž dosud přežívající členové, majíc zjevně produkci pevně v rukou, vyšli jako usměvavé a pozitivní Bárbinky. Panenka s porcelánovou hlavou, něco, jako když tenkrát Hájlendr romanticky vyprcával v té lezavé kose skotské vrchoviny svou drahou, dokud mu nepošla věkem, v pauzách leštil meč, vítr mu při tom čechral enormně bujnou kštici a vzdouval kilt, chladné slunce něžně svítilo do vřesoviště a na pozadí vyl Bulsara „Who wants to live forever“. Na druhé půlce prdele je to však videoklip fantasticky udělaný, z každého detailu čiší Davčova hodinářská preciznost, výborně odsejpající, dojivý, s dokonale přetočeným koncertem s příznačným názvem Live Aids a famózně zahraný, včetně skvělého výběru všech zúčastněných držek kromě titulní postavy. Homoknír a předkus holt z přišlápnuté ropuchy s vyvalenými bulvami Merkuryho sice neudělají, ovšem pohyby, gesta, mimika i zpěv, to byl v podání toho chcípáckého Sinuheta vskutku dechberoucí herecký koncert hodný Osrala. Takže ač troubící jelen, je to jelen ztepilý, s bujným parožím a v tom kýčovitém lesním zátiší se na něj moc dobře dívá, obzvlášť na velkém plátně. Zdravím tímto svého doktora Albana, který mě na to pod pohrůžkou odpírání léčby hemoroidů přinutil jít do kina. V televizi bych to hodnocení rozhodně asi osekal. ()
Smyšlený příběh o zpěvákovi, který nebyl, ale kapela by moc chtěla, aby přesně takhle jsme si ho pamatovali - jako figurku ve schématickém příběhu o vzestupu a pádu s Jidášem a následným povstáním Fénixe z popela. Ještě že samotné písně jsou nesmazatelně otisknuté v paměti celého světa, takže na ty se sahat nemohlo. Hezký pomník, ale houby pocta. Freddie by se s něčím tak tendenčním a podbízivým nesmířil. On by chtěl bořit hranice. Tenhle film se jich naopak úzkostlivě drží. ()
Rami Malek jen Freddieho NEHRÁL, on se jím STAL. Úžasný snímek, ze kterého jsem měla téměř po celou dobu husí kůži. Jejich hudba, jejich energie... prostě neskutečná záležitost. Nechápu kritiku ve smyslu, že je film pohádka; je to autentický podle členů kapely, tak je to dost autentický pro diváka. Je zajímavé, že u jiných životopisných filmů se neřeší. kolik pravdy příběh ukazuje. Je naprosto v pořádku, že tu není moc prostoru věnováno homosexuálním scénám nebo drogám, když Queeni nechtěli skandál. A co se týče jejich "rozchodu" - pořád je to hollywoodský film, bože. Amíci jsou drama queens. A faktem je, že filmová verze je prostě divácky zajímavější, než "pravda" (tedy to, že se na pauze všichni dohodli). Závěrečný koncert nemá ve filmovém světě obdoby. ()
Galerie (53)
Zajímavosti (102)
- Píseň „Bohemian Rhapsody“ je dlouhá 5 minut a 55 vteřin. Což je na dobu vydání (1975) a i na dnešní poměry vskutku neuvěřitelná délka. Jen operní pasáž natáčeli Queen třicet dní. Za tuto dobu se stihne natočit klidně i celá deska. Když demo verzi slyšel Elton John, kterému ji na ukázku pustil manažer kapely John Reid, zvedl nevěřícně hlavu a pronesl: „No vy jste se posrali.“ (Leeenilka)
- Když Queen natáčeli videoklip k písni „I Want to Break Free“, kterou napsal John Deacon, převlékli se kvůli tomu do ženských šatů a začali parodovat seriál Coronation Street. Ve filmu bylo naznačeno, že si Freddie Mercury natáčení zrovna moc neužil. Opak byl pravdou. Na natáčení prý byla neuvěřitelná sranda především kvůli převlekům, které navrhl Roger Taylor. Taylor si kvůli své postavě rozverné školačky dokonce i oholil nohy. John Deacon, jako usedlá a protivná babička, zase dostal do šoku svou čtyřletou dceru Lauru. Když vyšel z maskérny, hrozně se svého otce lekla a začala plakat. V USA pro tento neuvěřitelně zábavný videoklip ovšem pochopení absolutně neměli. Videoklip zakázali a Queen tím ztratili v USA reputaci, kterou si pracně budovali dlouhých osm let. (Leeenilka)
- Na absolutně žádné studiové nahrávce není slyšet hlas Johna Deacona a i na živých koncertech je jeho zpěv slyšet opravdu zřídka, protože mu byly ztlumovány mikrofony. Dělo se tak z jednoho prostého důvodu – John neuměl zpívat. (Leeenilka)
Reklama