Obsahy(1)
Debut režiséra Konstantina Bojanova vypráví příběh dvou tápajících duší Kamena a Avé. Mladých lidí, kteří hledají své místo a smysl své existence na zemi. Kamen jede na pohřeb svého kamaráda, který spáchal sebevraždu. Při autostopu narazí na svéráznou dívku Avé, která si v jednom kuse vymýšlí lži. Kamen je nejdříve její přítomností iritován, záhy je však okouzlen a do Avé se zamiluje. Autostop road movie portrétuje dvě odlišné bytosti, jež najednou zjišťují, že mají společného daleko více, než se zdá. (Febiofest)
(více)Videa (1)
Recenze (14)
Bezútěšná road movie dvou loserů (či snad lépe osamělých duší) po bulharsku 1) ukazuje typické bulharské obličeje i chování, ale především jinou tvář země, než jak ji známe z prospektů cestovních kanceláří. Za mračných deštivých dnů nás tvůrci provázejí místy, kam turisté, věru, nepřijdou._____ 2) Silně mě iritovala patologická lhářka Avé, pěkná kráva._____ 3) Naštěstí tu byl sympatický 25letý Armén Ovanes Torosian (mladík Kamen), jehož rodina utekla do Sofie, když mu bylo 7 let. Herec, režisér a autor her se zabývá dokumentárním improvizačním divadlem._____ 4) Líbil se mi konec._____ 5) 43letý spoluscenárista, spoluproducent a režisér Konstantin Bojanov po studiích v Sofii, v Londýně a v New Yorku nakonec zakotvil v Berlíně, kde žije a pracuje. ()
Velmi příjemná road movie, která pobaví, ale nevyhne se ani vážným tématům. Velice přirození mladí herci, kteří provází celý děj. Divák až do konce čeká, co je pravda a co lež. Příběh je doprovázen i dobrou hudbou. Zajímavé kontrasty bulharských měst a vesnic a roztodivné typy řidičů, kteří oběma hrdinům zastavují. ()
Trochu opatrný, nicméně povedený, zbytečně nenatahovaný a výborně odvyprávěný debut z reálného prostředí novodobého Bulharska. Ačkoli by Avé mohla vše prožít sama, což by i daleko více odkrylo její osobnost a film to, dle mého, dostalo do daleko sugestivnější roviny (spoiler: sebevrah mohl být kamarád přímo Avé a ta mohla prožívat několikanásobné, intenzivnější drama i se svými lži a na tu vášnivou romanci by také mohlo dojít s někým jiným), nicméně v rámci rozboru dalších postav na to nezbyl čas. I tak se ale režisérovi povedlo skvěle zobrazit různorodost životního tápání i několik způsobů rodinného odcizení. Navíc si zde pohrává s myšlenkou tvoření vlastní reality, lži hravé i milosrdné tvoří náš každodenní den, ve většině případech je ani nevnímáme, máme své informace a skládáme si je dle toho, jak se nám to hodí. Bratr nezemřel, žije v Holywoodu a dokončil svůj první film. Má velkorysost a obliba debutů v mém hodnocení rozhodně sehrála roli. ()
Přidávám se nakonec vzhledem k tomu zamlženému závěru ke čtyřhvězdičkovým, ale jinak se mi film moc líbil. Příběh dvou dospívajících mladých lidí, kteří se náhodou potkají při autostopu, je velmi životný. Bulharská kinematografie dokázala tímto filmem, že je na vzestupu a rozhodně jím předstihla současnou ubohou produkci českou. Prostě psychologická balada jedna báseň. Dívka unikající rodičům, zdánlivě hledající svého bratra, který propadl drogám. Avé, která žije ve složitém vnitřním světě, který nechce nikomu svěřit, ani svým nejbližším, a proto si vymýšlí. Chlapec, student výtvarné akademie, zase jede na pohřeb svého kamaráda, ale přijíždí - jak se říká - s křížkem... Je duševně trošku vyzrálejší než Avé, zdá se být i zodpovědnějším, a proto cesta k lásce u něho trvá déle. Jen ten konec, který po noci plné krásného milování i tragické zprávy končí vlastně beznadějnou vzájemnou ztrátou obou milenců... Jen můžeme tušit, že Ave bude hledat ve Varně, zatímco ta se vrací k rodičům, zdrceným ztrátou svého syna... Vlastně tragédie trojitá. ()
Opět se mi potvrdilo, že bulharskou kinematografii stojí za to sledovat. Z příběhu Avé a Kamena jde takový zvláštní smutek a bezútěšnost mísící se s beznadějí v dalším směřování jejich životů. Přestože nejsou žádní svatoušci a vzájemně se téměř nepřetržitě štvou, tak intimní doteky, k nimž v průběhu road movie dospějí, působí až nezvykle něžně a romanticky. Anjela Nedyalkova a Ovanes Torosian v hlavních rolích si rozhodně zaslouží uznání, z jejich hereckých výkonů na mě totiž dýchla opravdovost. (85%) ()
Reklama