Kamera:
Satoši FudžitaHudba:
Tacuja KatóHrají:
Misuzu Togaši, Tomosa Murata, Norio Wakamoto, Tomokazu Seki, Juki Macuoka, Takehito Kojasu, Jukana, Kaoru Mizuhara, Rjóta Takeuči, Tecu Inada, Džin Domon (více)Epizody(26)
-
Sign up (E01)
-
Keijaku džóken (E02)
-
Šoki furjó (E03)
-
Tegaki njúrjoku (E04)
-
Voice memo (E05)
-
Manner mode (E06)
-
Rusu óto (E07)
-
Šin kišu (E08)
-
Čakušin kjohi (E09)
-
Kazoku plan (E10)
-
Service šúrjó (E11)
-
Džušin kengai (E12)
-
Hicúči settei (E13)
-
Memory šókjo (E14)
-
Double holder (E15)
-
Šúri (E16)
-
Kazoku wari (E17)
-
Konsen (E18)
-
Zenken sakudžo (E19)
-
Data tensó (E20)
-
Anšó bangó (E21)
-
Secudan (E22)
-
Keijaku furikó (E23)
-
Kensakučú (E24)
-
Reset (E25)
-
Šokika (E26)
Obsahy(1)
Jedinou náplní života Amana Jukitera bylo psát si deník do svého mobilního telefonu a povídat si se svými imaginárními kamarády v imaginárním světě. Kamarád, Bůh imaginárního světa, Deus Ex Machina, vymyslel novou hru, která Jukitera nenechá stranou ani v reálném světě. Nejprve se mu v mobilu začnou objevovat zápisky jeho vlastní budoucnosti, čehož vykutáleně využívá a hned poté se dozvídá, že není sám. Je dalších jedenáct a všichni jsou součástí hry na život a na smrt! Zabij je všechny a staň se novým Bohem! (Zíza)
(více)Recenze (48)
Nářez? Ne, běs. On je charakter, který by měl zemřít jako první - já se na toho usoplenýho sraba prostě nedokážu dívat! A co teprve jeho "přítelkyně"? Juno je postrach. Jedna její osobnost je vraždící maniak a rozhodně to není nic, co bych obdivovala nebo na co bych chtěla koukat. Druhá její osobnost je typická pipka, co ťuťuňuňu a já se tak stydím a tady máš obentó a pro tebe cokoliv a já tě tak lavískuju a nikdo jiný tu pro tebe není kromě mě... tenhle kus charakteru je pro chlapi, co potřebujou vládnout světu a chtějí mít po boku typickou japonskou ženu z představ minulého století. A přitom si myslím, že Jukiteru by takovou roli zastával mnohem lépe... A pak je tu ještě ten kus Juny, který mám ráda - nevraždí jak smyslů zbavená, nemluví tím svým cukrkadlovým hláskem na Jukitera, ale rozumně spolupracuje s někým dalším (ne s Jukiterem). Bohužel takových chvílí je pomálu. Nápad zajímavý, ale má na můj vkus až moc postav s charaktery, které prostě nemůžu vystát. Já bych chtěla "silného" hlavního hrdinu. Místo toho mám počůránka a psychopatku. Ne a tahle kombinace mě nebaví. A proto tak nějak mám ráda z celého anime jen dvě postavy Urjú Minene a toho policajta, co ji furt "chytá". Slabé 2*. Nic mi to nedalo, možná tak pálení žáhy... V manze možná lepší, ale přesto má nechuť k postavám se nezměnila. ()
Mne sa to celkom páčilo, po všetkých tých sladkých seriáloch, ktoré som nedávno prešiel, mi toto padlo ako balzam na dušu. Dostatok násilia a celkom zaujímavý dej, celkom slušný hudobný doprovod a dostatok času venovaného hlavným postavám - to všetko ma prinútilo ohodnotiť to štvoricou hviezdičiek. Škoda toho "cliffhanger" záveru a absencie humoru, v každom prípade tento seriál patrí medzi to lepšie, čo som v poslednej dobe z Anime videl. ()
V realitě je to, že nejsilnější, nejchytřejší (nejlépe od obou trochu), popřípadě s největším štěstím a zdravým rozumem, vyhraje. Ve filmu je to, že ten s největším srdcem, hrdinstvím, popřípadě s přáteli, vyhraje. Ale mirai nikki nám zde předkládá úplně nový originální pohled. Myslím si, že by to určitě zabralo i v realitě nebo ve filmu. Od teď pokud bych se ocitl v šíleném deathmachi budu postupovat stejně jako hlavní hrdina mirai nikki. Budu ten nejslabší, neboť nejslabší zvítězí. Budu ten nejhloupější, neboť ten nejhloupější zvítězí. Budu ten nejuřvanější a nejvyděšenější, neboť ti také zvítězí. Bez šance, bez záchrany, bez plánu budu padat do jedné pasti za druhou a místo plánu na únik budu brečet, čekat, otálet a nepochopeně zírat do prázdna. Nebudu se umět o sebe postarat, ale přesto se budu snažit zachránit ostatní, kteří mě chtějí zabít. Mojí tajnou skrytou zbraní, před kterou se budou všichni třást, mojí tajnou schopností bude naivita. Jelikož nedokážu být hlavním hrdinou, kterého si budou všichni vážit, budu se muset třást a naříkat. Nic jiného bych přece dělat nemohl. A když nastane ten den, kdy mi bude okolí usilovat o život, zůstanu tam, kde mě všichni mohou najít, zůstanu na ráně, abych všem usnadnil pátrání, neboť proč bych jim znepříjemňoval život. Klíčem k úspěchu jsou tyto vlastnosti, tyto přednosti, které mě činí tak odlišným od všech ostatních, ty mě jednou v takovémto boji zachrání. ()
Není to zdaleka poprvé a téměř jistě ani naposled, co se n-tice účastníků pustila do vzájemného vyvražďování organizovaného vyšší mocí. Nedávno skončilo Higashi no Eden, o malinko hlouběji v historii najdeme Battle Royale, a to se omezuji jen na Japonsko. Na konci bývá odměna pro vítěze a na začátku zvláštní dárek. V Mirai nikki se nebudeme vztahovat k obojkům z Battle Royale, ovšem připodobnění k telefonům z Higashi no Eden není úplně od věci. Východní ráj poskytoval peníze, okamžitý přístup k veškerým službám, které se za daný obnos daly pořídit, a konečně přehled o výdajích protivníka. Telefony, či přesněji deníky dvanácti účástníkům Mirai Nikki poskytují předpověď budoucnosti, předpověď nejistou, neboť může kdykoliv změněna rozhodnutím protivníka. +++++ HnE i MN tak přirozeně tíhnou do žánru thrilleru, z kterého ovšem HnE co chvíli chytře vystupuje, zatímco MN tak činí méně často a o poznání pitoměji. Zápletka HnE totiž nespočívala ve hloupém vzájemném vraždění. Chytrost však Mirai Nikki mohl projevit skrze uživatele deníků, neboť konflikt se podobá složité šachové partii, kterou spolu hrají telepaté. Plány v plánech jiných plánů, jak řekl klasik. Právě ve chvílích střetů založených na inteligenci dosahuje Mirai Nikki svých vrcholů. Není jich málo a není jich moc. +++++ Pravda i tady se najdou hnidy. Máme hlavního hrdinu a jemu a především právě jemu jsou posíláni do cesty všichni zbylí účastníci hry. Jakoby existovali jen pro něj a zhmotňovali se až ve chvíli, kdy ti již poznaní stihli z větší části zemřít. Nikdy tak nejedná ve stejný okamžik více než odhadem pět hráčů. Fakt, že se záhy utvoří ústřední dvojice také napětí nepřidá, neboť divák usoudí (SPOILER), že právě oni si to mezi sebou musí rozdat ve finále. A tak se i stane. (KONEC SPOILERU). +++++ Nevyčítal bych však seriálu, že skladba ústřední dvojice je jaká je. Chápu, že divák se nerad identifikuje s osobou, která je bojácná, slabá, má ústa plná humanity, ale je ráda, když ji někdo ochrání před nebezpečím, třebas vykucháním člověka a pak ono vykuchání odsoudí jako čin vraždícího šílence (kterým skutečně je), slibuje, že všechno napraví a nakonec mu všechno projde. Identifikovat se s tímto je odporné a nepříjemné, ale v určitém slova smyslu jsou dnešní lidé právě takoví, akorát že ono "kuchání" se děje kdesi daleko a přeci jen moc mu zabránit, asi obyčejný Jukiteru nemá. Těžko říci, zda jde o náhodu (dost možná ano, neb Jukiteru není zcela konzistentní), kritiku pokryteckého humanismu, pravdoláskařství, jak se dnes s oblibou říká nebo naopak okázalé lhostejnosti a pohodlné sebezaslepenosti. Ač není Mirai Nikki filosofickým veledílem a v mnohém se jedná o počin docela pitomý, soudím, že o určitou reflexi tímto směrem by se divák měl pokusit. +++++ Zbylí hráči až na vzácné výjimky nejsou příliš zajímavými patrony, případně dostávají minimální prostor. Oblíbit jsem si tak zvládl pouze číslo 4, trošičku i 9, 11. Z nehráčských za zmínku stojí pouze Akise Aru. Zbylé nedostatky jen telegraficky: závěr překombinovaný, nedůvěryhodný; pocit, že se během hry mění pravidla (představte si tento podraz např. v Death Note); náhlé a extrémní proměny Jukiterua, které i přes možnost výše naznačeného výkladu působí nevěrohodně. Slabé ***. () (méně) (více)
Místní honorace opovrhuje tímto seriálem a místní nehonorace, ho zase vyzdvihuje, takže jsem se donutil i já a koukl jsem na tento seriál.. (PS: Pokud nemáte rádi hloupé komentáře, přeskočte na část „A teď vážně“) Autor vymýšlí: Mirai Nikki.. Přechytračím diváka a dám do seriálu spoustu hovadin, abych vypadalo jako že složitě. (Jsem úžasný) Udělám tak špatnou psychologii postav, že divák to nepochápe.. (Jsem úžasný) Vytvořím jednu úžasnou postavu, která táhne celý seriál, mezitím tu postavu budu prznit, abych ji divákovi znechutil, ještě ji dám do kupy s někým blbcem, kterého nazvu Yukki, nebo tak nějak, ale hlavně, abych k ní dal spoustu nesmyslů, aby se pak divák divil, jak se tak mohla zachovat, když ani psychopat by se tak nezachoval. (Jsem úžasný, takhle zachráním celý svět) Většinu dílů udělám tak pomalu nedívatelné, protože jsem úžasný.. Konec nejvíc zabiju. (Jsem úžasný) A teď vážně: Opravdu mě naštvalo, jak se postavy chovají, sice někdy byly hezky vykreslené, ale ty které tam byly déle, na tom byly o dost hůř. Dále se mi nelíbil konec, kterým se autor snaží udělat nevím co, prostě mi připadalo, že to posral.. Znovu musím upozornit, nemám rád děti v seriálech a filmech.. Téma bylo sice zajímavé (pořád mi to připadalo jako slabý odvar Death Note, nevím proč), ale prostě nedotáhlé, seriál ze sebe mohl vyždímat o dost víc, bohužel jako obvykle se na to.. ..vy víte co.. Abych pořád jen nepomlouval, pár postav se mi opravdu dost líbilo, ale to je asi celé a hudba nic moc, hele.. Takže dávám, no nejsem si jist, chvílemi je seriál na čtyři hvězdy, občas mě zase připadá jako odapad, někdy průměrně, někdy na dvě hvězdy, dám tři.. ()
Galerie (568)
Photo © Chiba TV
![Mirai nikki - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/689/164689862_ba53c6.jpg)
Zajímavosti (6)
- Jména ústřední dvojice - Yuno a Yukiteru - odkazují na římského nejvyššího boha Jupitera a jeho choť Juno. I ostatní držitelé deníků budoucnosti mají své protějšky v římském pantheonu, a to s výjimkou Třetího. (Mates2106)
- Po záverečných titulkoch niektorých dielov nasledujú krátke scény. Jedná sa o špeciálny doplnok s názvom Ura Mirai Nikki Specials, v ktorom vystupuje jedna z vedľajších postáv seriálu, Mura Mura. (TomX2)
- První ze dvou závěrečných písní „Blood Teller“ nazpívala zpěvačka Faylan. Ta druhá „Filament“ je od kapely Yousei Teikoku. (CarnTheNunya)
Reklama