Režie:
Neil JordanKamera:
Sean BobbittHudba:
Javier NavarreteHrají:
Saoirse Ronan, Gemma Arterton, Caleb Landry Jones, Sam Riley, Daniel Mays, Uri Gavriel, Gabriela Marcinková, Warren Brown, Jonny Lee Miller, Tom Hollander (více)Obsahy(2)
Eleanor a Clara, dvě tajemné mladé ženy, hledají útočiště v chátrajícím pobřežním letovisku. Uprostřed zbytků laciného luxusu a polorozpadlých hotelů se pokoušejí sehnat peníze a ubytování. Clara si začne vydělávat jako prostitutka a brzy se setká se stydlivým a osamělým Noelem, který jim poskytne útočiště v opuštěném penzionu jménem Byzantium. Clara, která vždy myslí na budoucnost, ho promění v dům neřesti. Mladší Eleanor, věčná školačka, najde spřízněnou duši ve Frankovi a prozradí mu své tajemství. Narodila se v roce 1804, ačkoliv je jí 16 let a Clara je její matka, přestože je jen o několik let starší. Přiznává, že k tomu, aby zůstali naživu, potřebují pít lidskou krev. V malém, poklidném městečku začínají umírat lidé. A minulost, před kterou dívky tak dlouho prchaly, je pomalu dohání. Zvítězí láska nebo věčný život? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (304)
Ač Neil Jordan je vynikající režisér, tak má své slabší chvilky a v Byzantium si jednu z nich vybral... nevyrazné, zvraty těžkopádné a výsledek rozpačitý. Alespoň exteriéry i interiéry jsou skvělé a atmosféra správně melancholická. ()
Hodně temné "skoro" upírské drama. Dvě hlavní ženské postavy, dvojí pocit z filmu. Saoirse zastupuje tu melancholicky artovou. Je uzavřená, osamocená a nespokojená se svým životem na útěku. Gemma naopak tu akčnější. Občas někoho vojede nebo alespoň proběhne před kamerou ve velmi, VELMI těsném korzetu - to asi aby se diváci vzpamatovali z té emocionální tíže, kterou na ně film chrlí. Jako celek je to občas trochu zdlouhavé, ale pro diváky nelačnící po akčním zážitku či hloupoučké slaďárně to je jako stvořené. ()
CITÁT - Svůj příběh nemohu vyprávět, sepisuji jej však vždy, když najdem bezpečné útočiště......... Čekal jsem sice něco úplně jiného než Stmívání, ale oto je tento příběh podivnější. Herci nic moc, prostě špatná volba, divná hudba, dialog mnohdy příšerný až nudný a kamera taky nepředvede nic extra. 50% ale spíše podprůměr. ()
Nekonvenčná upírina, ktorá dokazuje, že vampírom to najviac sadne v psychologickej temnote plnej násilia a nemilosrdnosti. ()
Dva filmy v jedno. Eleanořin melancholický příběh takřka pro fanoušky Twilightu (vyprávění o dospívající dívce, první lásce a snaze oprostit se od despotických rodičů by snadno fungovalo i bez onoho upírského motivu) a život Clařin, který je nositelem jakéhosi náznaku epiky. Ostatně, takováhle dvoukvaltová, dělená narace není v Jordanově kinematografii novinkou (Hra na pláč, ono i to Interview s upírem), tentokrát ji však zvládl méně obratně. Eleanořina linie je příliš roztahaná, Clařina zase chaotická. Snad kdyby se trochu minutážní zvrátil poměr mezi nimi... P.S. Gemma Arterton je vážně kus. ()
Pfff. Nevyužitý potenciál a to měli s čím pracovat. Škoda. ()
Vypadal jsem jako vyoraná myš, když jsem toto dílo viděl. Nemohu říci, že jsem viděl něco, co překračuje kvalitu pomalu všech filmů, ale film mě bavil. Sice divadelní hru neznám (možná dobře, možná ne), ale film mě dozajista pohltil, jak už nápadem, že neexistuje žádný první upír, který šíří své upírství dál, tak i nehty a bratrstvím, toto určitě filmu nemohu zapřít a i příběh musím pochválit, který mistrně zvládl můj oblíbený Neil Jorden, z něho vždycky jsem jako svišť. A jako bonus beru hudbu, která je taková vážná, ale mě nadchla. Nevím, co se zde zdejším uživatelům nelíbilo, asi čekali další tradiční upírárnu se spoustou krve. ()
Pro mě hodně zajímavý hororový filmek, který má pomalý příběh odehrávající se v současnosti, ale i hodně ve flashbacích.Všechny hlavní postavy mi zde sedli a neměl bych k nim žádné výhrady. Hlavní dvojice zahrála svoje úlohy pěkně. Gemmě to tu opět sekne a jako matka je hodně přesvědčivá a to hlavně na konci. Celý film je takový pochmurný a hodně tomu dodává i hudební stránka, která se sem pěkně hodí. Není to klasická upířina a asi nesedne lidem co tento žánr milují. Mě se film líbil a dávám mu 85% :) ()
Tento film mi pripomínal Interview s upírom,len v ženskom prevedení.Hlavne sa mi páčilo ako to bolo prerozprávané,tie flasbacky do minulosti čo sa to vlastne stalo boli veľmi dobré.Tento film ma bavil príbehovo aj keď mal veľmi kľudné tempo a nič moc sa tam nedialo,kto si chce pozrieť krvavý upírsky film,tak nech tento ani nepozerá okrem asi dvoch odtrhnutých hlav tam žiadny masakrík nehľadajte.Ale parádne sa doplnali hlavne postavy vždy pripravená na súlož Clara(G.Artenton) a stale so smutnymi očami hladiaca Eleonor(S.Ronan).Tento film ma nedostal atmosférou,strašideľnosťov ani akciou ale príbehom ktorým disponuje je parádne spracovaný. ()
Tak, a teď bych si to dala jako výpravný, plnokrevný 50ti dílný seriál, který by mapoval celých 200 let putování hlavních hrdinek. Saoirse je v roli věčné melancholické teenagerky výborná, ale Gemma je vyloženě úchvatná. ()
Tak takhle vypadá opouštění z hnízda po upírsku. Britskost a barvičky super, Gemma i Saoirse boží, Jordan ovšem nic pořádně nenastoluje ani nedotahuje. Mohl se vrhnout do hloubkového psychologického rozboru dlouhověkosti, mohl se vyžít ve vyobrazení pokleslosti upírského života, nebo se třeba soustředit hlavně na vztah Elly a Franka. Bohužel z každého dostáváme jen letmou ochutnávku, což zamrzí o to víc, jaký mělo Byzantium potenciál. Za vidění stojí, protože výtvarně lahodí, ale na omak je smutně vlažné. ()
Upíří romance teenagerů mohou dopadnout jako úděsná kravina u které se každému rozumně smýšlejícímu člověku otevírá kudla v kapse, nicméně jak dokazuje Byzantium, může to být i překvapivě hutná a mrazivě odtažitá podívaná, která i na ploše dvou hodin dokáže oslovit a přitáhnout. Solidní hudební podkres, parádní audiovizuální stránka a herecké výkony jen trochu kazí zbytečně nezvládnutá koncovka. [70%] ()
Saoirse Ronan jsem měla až donedávna spojenou s tím, že si vybírá a hraje zajímavé postavy. A to ať je film vynikající nebo propadákem. Tentokrát je její role emotivní upírky hodně mimo to, čemu se dá říct „sedlo jí to jako prdel na hrnec“. Její naopak drsná, bezcitná a chladně kalkulující matka upírka (Gemma Arterton) je možná o ždibec lepší a to jen díky jejím napůl erotickým scénám. Rodinka k pohledání. Do toho pobledlý, umírající člověk (Caleb Landry Jones), který se zrovna jako na potvoru musí zabouchnout do té upejpavé a zastydlé pubertální dívky, na které je i přesto něco děsivě lákavého. A ona, zmítána mezi dvěma světy, hledá konečné řešení a východisko ze zdánlivě neřešitelné situace. Jestli na tomto kusu filmového průšvihu bylo něco originálního, tak to nejspíš zůstalo uvězněno v záhybech šablonovitých postav či schováno pod nánosy nekvalitního scénáře, filmových triků a opakujících se nudných scén bez špetky napětí a byť jen špetky hororových momentů. Špatné to je, ale dokoukala jsem to. Potenciál byl hodně velký, avšak takhle promarněnou šanci jsem už dlouho neviděla. Jo a bejt na holky, tak možná přihodím víc kvůli Gemminým přednostem. Jenže nejsem, takže zůstávám s hodnocením pod průměrem. ()
Neil Jordan nenatočil špatný film, ale jde rozhodně o film, od kterého jsme tak nějak, ať už vědomě či nevědomě, přiznaně či nepřiznaně, čekali víc. Jeho melancholický náhled do životní pouti dvou upírek je rozvláčný a místy o moc pomalejší, než je zdrávo. Byzantium je rozhodně typem festivalového filmu, na který musíte mít správnou náladu a zároveň musíte dobře vědět, do čeho jdete. V opačném případě vám hrozí masivní zklamání. ()
Nejdementnější film roku s brutálně špatným střihem. Nevěřil jsem, že to kdy řeknu, ale zlatý Stmívání. To alespoň v rámci svého vlastního světa (a v rámci světa filmu jako byznysu s jediným účelem) dávalo smysl. ()
Byzantium má svou atmosféru i výborně typově vybrané herečky v hlavních rolích, ale ve výsledku se jedná o docela prostou báchorku roztaženou na dvouhodinové melancholické cvičení. Vážně jsme například museli vidět přeměnu všech hlavních i vedlejších postav v upíra, ačkoliv k tomu dojde pokaždé naprosto stejně? Film hodně táhne nahoru vztah mezi matkou a dcerou a skvělé výkony obou hereček. Se Saoirse jsem mohla sympatizovat a Gemmu za její chování a stupiditu nenávidět, (čímž nijak nepopírám její vyzývavou atraktivitu). Na Jordana je to ale příliš povrchní a místy patetické. Narozdíl od ostatních jsem se ani moc nenudila, ale intelektuálně se necítím nikterak obohacena. Podobně jako u Interwiev se tu sice sází na kontrast dvou charakterů, jenže to je také všechno. ()
Kdepak, žádná radost. Jestli se na mě něco z Jordanova filmu přeneslo, pak jen trpké zjištění, že tahle malinovka není umělým dýcháním vampire žánru. Po letmém nastudování plakátu s trailerem, jsem s vnímavostí malkaviana doufal v jemné načrtnutí pravidel goth-punk World of Darkness universa v atmosféře vousaté PC petardy Vampire: The Masquerade - Bloodlines. Neony, bizár, zubaté děti noci v dobách Iphonů. Vyjma živočišné Gemmy, tohle ale není zajímavý v žádný z nabízených dějových situací. Na otravnou like a virgin postavu Saoirse, stejně tak na onu seriálovou vyprávěnku si potom nevzpomenu ani ve chvílích, které jsou moudřejší večera. ()
"Nice to meet you. - Goodbye." Vůbec mi nevadilo, že to není typická upírovka, právě naopak. To na tom bylo naprosto báječné a velké plus aneb upíři, kteří nemají tesáky? Jop. Problém, tedy alespoň u mě, nastal ten, že se to hrozně táhlo... kdyby to bylo o tu půl hoďku kratší, tak by to bylo i výrazně lepší a mělo by to možná i na 4*. Gemma je neskutečná kočka a spolu se Saoirse tvoří perfektní hereckou dvojici matky a dcery. Ty dvě prostě umí a mám je hrozně ráda, což už nemůžu říct o naprosto pro mě nepřitažlivém Calebovi. Dívat se na jeho šurý pohled a krčící se postavu opravdu nebylo nic pro mě, i když je fakt, že do této role, bych si asi nedovedla představit někoho jiného. No a to že v upířím dramatu jsou hlavní hrdiny ženy stojící proti pravěkému společenství mužů, jež si myslí, že ženy nemají nárok na to, co oni... Díky Jordane. Sice je to teprve druhý snímek, co jsem měla možnost vidět, ale asi se na tebe zaměřím, protože máš velmi krásné zamyšlené dramata pojaté vcelku neobvykle. P.S. Taky bych chtěla mít takový nádherný rukopis. ()
Interview s upírkami... Neurčité, mlhavé, špatně uchopitelné, proto i dost nudné. Nerespektuje tradice zobrazování upírů (například nepřípustnost slunečního svitu, zobrazování v zrcadlech aj.) Až poslední půlhodina měla šmrnc. ()
Upíří atmoška jak má být, jen škoda té chvilkové roztahanosti v první polovině. Ale jak se říká: "Still better lovestory then twilight." ()
Reklama