Režie:
Fridrik Thór FridrikssonScénář:
Jim StarkKamera:
Ari KristinssonHudba:
Hilmar Örn HilmarssonHrají:
Masatoši Nagase, Lili Taylor, Fisher Stevens, Gísli Halldórsson, Seidžun Suzuki, Örvar Jens Arnarson, Ari Matthíasson, Katrín Ólafsdóttir, Flossi Ólafsson (více)Obsahy(1)
Japonský úředník Hirata se připravuje k odjezdu na dovolenou. Jednoho dne je mu však jeho dědečkem připomenuta povinnost, kterou dosud nesplnil. Hiratovi rodiče před sedmi lety tragicky zahynuli na Islandu a on nyní musí vykonat tradiční obřad za jejich duše. Vydává se tedy na dlouhou cestu do krásné a pro něj exotické ledové krajiny. Na své cestě po Islandu poznává mnoho zajímavých lidí a osudů. (Matts)
(více)Videa (1)
Recenze (40)
Tento film je tak trochu reklama na Island. Ukazuje krajinu a typické islandské zvyky bez ladu a skladu, ale spíš jen takové pozlátko, než reálné situace. Kdybych o Islandu nic nevěděla, budu ho hodnotit asi lépe, ale v porovnání s filmem Stuttur frakki, který byl natočen o pár let dříve, a stejně tak představuje zmateného cizince v neznámé zemi, jsem nemohla dát lepší hodnocení. Film mě spíš rozčiloval, než bavil. ()
Klasická pohlednice zobrazující svéráz jednoho národa očima příslušníka jiného, úplně odlišného. Tentokrát jde o Island, na který nedobrovolně přilétá mladý Japonec vykonat pohřební rituál na místě, kde zemřeli jeho rodiče. Občasné absurdity islandské mentality a kultury pobavily, ale jinak jde o chatrný soubor příliš mnoha příliš kratičkých a nicneříkajích situací. ()
Fridrik Thor Frikriksson tymto natocil svoj suverenne najlepsi fiilm - o japonskom uradnikovi, ktory navstvivil Island, a riesi tu svojich rodicov. Obycajne dialogy prevladaju, to dodrzuje aj tento film, k tomu nadherna, drsna, a dost surova islandska priroda, rezisersky vycibrene. Nie je tu ani jeden strhujucejsi okamih, skor nieco pre artove hnedopichy : 100 % ()
tento film bol u mňa filmová láska na prvý pohľad! V úvode na troch situáciách minimalisticky no úplne presne vykreslená celá atmosféra Japonska a japonského životného štýlu (aspoň ako ho nazerajú západné civilizácie) a potom jedna z najúžasnejších road movie (fyzických i metafyzických), aké som kedy mal možnosť vidieť (konkuruje jej čiastočne austrálska "The Goddess of 1967"). Spojte mystické a nádherné japonské náboženské rituály a zasaďte ich do prostredia Islandu - ktoré je samotné akoby rituálom prírody - a vyjde vám vizuálne strhujúci, no pritom nesmierne hlboký film plný čudnej mágie. ()
Zvláštní a zajímavá road movie, kde se Hirato setkával s různými situacemi od sběratelky pohřbů, které objíždí fotit, country zastávky až třeba k poznání toho, co je Brennivin. Nezáviděla jsem mu jeho dlouhou cestu v té třeskuté zimě přes Island, ale jeho odhodlání splnit slib daný dědečkovi, pohřbít své rodiče tradičním japonským způsobem. Mrazivý, studený, ale lidsky teplý Island, kde je víc ovcí než lidí. Já bych to pak osobně vzala zkratkou na tu Havaj. ()
Galerie (14)
Zajímavosti (1)
- Natáčelo se na Islandu a v Japonsku. (Cheeker)
Reklama