Režie:
Jorge FonsScénář:
Vicente LeñeroKamera:
Carlos MarcovichHrají:
Salma Hayek, Bruno Bichir, Margarita Sanz, Juan Manuel Bernal, Luis Felipe Tovar, Daniel Giménez Cacho, Ernesto Gómez Cruz, Gina Morett, Delia Casanova (více)Obsahy(1)
V této dramatické mozaice podle románu egyptského spisovatele Nadžíba Mahfúze sledujeme osudy několika obyvatel na předměstí Mexico City. Jednotlivé příběhy hlavních postav jsou představovány postupně - Rutilio, majitel místního baru, zasloužilý otec rodiny, který ve svých padesáti letech objeví své homosexuální sklony; Susanita, stárnoucí slečna, majitelka nájemního domu, která stále čeká na toho pravého; Alma, místní kráska, která má problémy s drogami a prostitucí; její matka, která se živí vykládáním karet a mnoho dalších. Film je jedním z nejoceňovanějších mexických filmů vůbec, posbíral mnoho domácích i mezinárodních cen. (xjane)
(více)Recenze (40)
Takhle nějak by vypadala mexická verze filmů Paris, je t'aime a New York, I Love You. Všechny druhy lásky i zklamání v jedno filmu a navíc z mnoha pohledů, kdy my diváci, jako jediní vidíme vše (Alejandro González Iñárritu se stylem vyprávění nejspíš inspiroval právě tímto filmem). Film má v sobě vtip a to jak svou dějovou propleteností, tak i stylem natáčení (sem tam se do záběru mihne mikrofon :) ), má však i na konci každé své epizody obrovské drama, které na úplném konci filmu končí tregédií. Jako by to psal sám William Shakespeare. Definitivně jsem si potvrdil to, že Salma Hayek umí jeden zvláštní výraz, který poředvádí v každém svém filmu a díky kterému se do ní zamiluje herec, tak i divák. ()
Silně přeceňovaný mexický zástupce, který se nechce tvářit jako laciná epizoda z otravné telenovely. Jenže nejednou k takové sklouzává. Chyběly mi pořádné emoce, i propracovanější dramatická linka. V mexické mozaice se vystřídá několik méně či více zajímavých postav, které neustále něco hledají a v něčem tápou, ale v drtivé většině padají na hubu. Stárnoucí panna Susanita lásku, majitel baru Rutilio vlastní orientaci, snílek Abel svou ztracenou milou, José Luis zase pořádné děvky.. Neúnosná stopáž, podivné chování některých postav, přepjaté herectví i naprosto nevěrohodné kroky hlavní hrdinky (jinak krásné Salmy Hayek). Takhle si opravdu nepředstavuji příběh, ve kterém se odehrává skutečný život. *** a víc ani ránu!! ()
Podruhé je stejně dobrý jako poprvé... kam se hrabe Almodovar v zfilmovávání neuvěřitelných příběhů uvěřitelně, ... to ostatně jde mexičanům skvěle (amores peros) - nahustit tolik zajímavých dějů do jednoho filmu,všechny propojit, až je to nepravděpodobné a přitom pravděpodobné jak jen to jde, to vše obalit opravdu "zázračnou" atmosférou, která možná pramení z konfrontace naivnosti a iluzí lásky s morbidností a špínou života. ()
Tak tohle jsem vidět fakt nepotřeboval... Jediné, co tohle nějakým způsobem odděluje od naprosto nezajímavého filmu, který se povrchně dotýká některých témat (homesexualita, prostituce, finanční bída, věkové rozdíly, stáří..), je lehce mozaikovita struktura filmu... Ale co si budeme povídat - rozdělit film do čtyř částí, které se prolínají, ale vlastně nijak nezatřesou s jednoduchou chronologickou narací jednoho jednoduchého děje a několika málo dějů okrajových, není zas takové umění... Motivace postav je nejasná, ale ne takovým tim způsobem, že bych měl chuť pátrat a pronikat do hloubky, ale spíš se mi chce jenom nadávat na konstruovanost... Konec je podle mě totálně stupidní a dává tušit, že film skutečně v sobě mnohé neskrýval... Z mého pohledu se jedná o velmi konvenční a nezajímavý film... ()
(20) Salma Hayek hraje ve 29 letech teenagera:) Zajímavej film, ale ne tak dobrej, jak by se podle zdejších oslavnejch komentářů zdálo (Radyo, dewy, movie, Vitex..) Film o lásce? Ale kdeže....nic jako láska v tomhle filmu není! Navíc končil naprosto nepochopitelně a celkově se postavy chovaly občas faaaakt divně. To mě i Mexická jízda přišla lepší. Nebo Jako voda na čokoládu. Ale není to špatnej film, jen chci zklidnit tadyto nadšení okolo. ()
Galerie (7)
Zajímavosti (1)
- Film byl natočený podle stejnojmenného románu (1947) nositele Nobelovy ceny Nadžíba Mahfúze. (JARDAHONDA)
Reklama