Režie:
Martin FričKamera:
Otto HellerHudba:
Jára BenešHrají:
Vlasta Burian, Růžena Šlemrová, Jaroslav Marvan, Theodor Pištěk, Jindřich Plachta, Jiří Dréman, Ella Nollová, Karel Postranecký, František Kreuzmann st. (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Nejzdařilejší ze série burianovských komedií, natočených v třicátých letech, pojednává o tom, co způsobila urážka císařského majestátu, a o snaze vyhnout se trestu. Postava majitele dílny na výrobu hudebních nástrojů a neprávem nevyznamenaného člena městské domobrany patří k nejslavnějším rolím mistra českých komiků Vlasty Buriana. Stejnojmenná píseň z tohoto filmu nabyla obecné proslulosti. Růžena Šlemrová zde výjimečně ztvárnila jinou roli než obvyklou dámu z lepší společnosti. Výborný a netypický je i Jindřich Plachta. Podle jevištní frašky E. A. Longena "Už mne vezou" natočil nestárnoucí komedii, která je nadšeně vítána už několikátou generací diváků, režisér Martin Frič v roce 1932. (Česká televize)
(více)Recenze (193)
"No tak, Toníku, tak buď přece rozumnej, no tak holt dostaneš tu mejdajli napřesrok, no." Další uniformovaná role Vlasty Buriana a do dnešní doby naprostá filmová pecka, po vojensku řečeno, s kulometnou salvou nejrůznějších hlášek a to od začátku až do konce. Očekávat vyznamenání, které nakonec vlivem nedostatku medailí uděleno nebylo, by vykolejilo snad každého. Obzvlášť Antonína Špelce s tváří Vlasty Buriana, který se s tím popral s vůlí a charakterem sobě vlastní. Jaroslav Marvan samozřejmě opět výborně přihrával a tak kdo z diváků si chce pošramotit bránici, u tohoto snímku má možnost? Co se týče vtípků o císaři pánovi, velkým konkurentem není nikdo jiný než samotný Jára Cimrman, ale co si budeme povídat, na Toníka Špelce prostě nemá. Výrazným projevem je vizuální zastavení času hrůzou po vznesení urážky císaře. Lépe vyjádřit dobu už nešlo. Ono vůbec se dá říci, že v tomto snímku jsou nejlepší scénky z útrob restaurace, hospody či nálevny, jaké kdy byly natočeny. A to je v českém filmu konkurence ohromná a to nejen z tvorby Vlasty Buriana. Tradičně samozřejmě nechybí ani písnička pro tento film, která prostě nesměla chybět. Film z roku 1932 a vůbec nestárne. Svým způsobem jsou mnohé hlášky nadčasové, což znamená, že hodně řeknou nebo alespoň naznačí i dnes. "Když má bejt pořádek, tak se račte postarat, abych měl medaili. Račte prominout při vašem vzdělání." K tomu už nelze nic víc dodat. Komedie, parodie i zesměšňování, či jak se dnes říká satira, mající stále svou zábavnou hodnotu a to i historickou výpověď své doby. A Vlasta Burian opět potvrdil, že na to prostě měl. ()
Filmy s Burianem pan Frič uměl. Marvan výbornej. Tak cvičil a… Tak tohle zpívával dědeček! „Liguére!“ A to je vo průser… Ty pera! „Žádnýho sklenáře!“ To byla řežba! „Stolice! Soudnice!“ Sou návrhy… Plachta bavil. „Jéžiš, tomu bych to přál.“ Hodiny! To jsem celej říčnej, jak tohle provedou. „Naučíte se papírnictví.“ „Vemte si Únor.“ Ty dokukáš… Nepřežije… Vždyť nesedí. Nebude mu smutno, ne ne. Všechno zlý je po něco dobrý. Co je psáno, není vždy dáno. „Nikoho nezaklínej a pojď mně otevřít, nebo ti rozbiju vokno.“ „Copak si pánové tady hrajete na moly?“ Jó, rodinný dědičný třenice… Burian byl vlastně jeden z mála, co zažili svůj vlastní funus… Tam-tady-tam. ()
Mylujem ceskoslovensku kynematografiu, ale mam problem s filmami 30. rokov, kedy CS kinematografia este iba vznikala - a s Vavrovymi kratkometraznymi filmami 30. rokov. Takze Anton Spelec Ostrostrelec je sice kvalitnby film s velikanom, akym Vlasta Burian bez debaty bol, ale na mna tieto ceskoslovenske filmy 30. rokov proste nefunguju. 81 % ()
Snad nejstarší Fričův snímek, který jsem zatím viděl. Je samozřejmě nezbytné přehlédnout nějaké ty technické nedostatky. Příběh jako by napsaný na divadelní prkna, ale Frič nemá problém transformovat film na prkna filmová. To už mi předvedl v Revizorovi. Vidět čas od času klasiku rané kinematografie člověka nezabije. Trošku nečekaně jsem se i u tohoto snímku několikrát od srdce zasmál. Tolik zde opěvované objednávání panáku nemá chybu a určitě stojí za praktikování. Stejně jako několik parádních hlášek. Úplně mě neokouzlil příběh, který je po krátké chvíli docela nudný. Liguerové scénky to mírně kompenzují. U snímku jsem se tedy nerozplynul jako každý druhý zde, ale podívat se na to bez újmy na životě dá. Velmi slabé 3 * a dostal jsem chuť na liguére. ()
Liquééére!....Humorný príbeh o človeku, ktorý slúži v cisárskej garde, vlastní opravovňu hudobných nástrojov, túži po medaile za službu cisárovi a rád si vypije. Vlasta Burian v úlohe špekulanta, ktorému sa nechce ísť do chládku za svoj 'zločin'. Množstvo humorných situácií a vtipných hlášok. 'Císař pán není vůl, císař pán je korunovanej...' ()
Galerie (26)
Zajímavosti (14)
- Ve filmu zazní dvě písničky a obě je zpívá Vlasta Burian: „Už to máme hotový“ a „Anton Špelec“. Hudbu k nim zkomponoval Jára Beneš a text napsal Jaroslav Mottl. (sator)
- Skladba „Už to máme hotový“ vyšla v tištěném provedení v edici „Sbírka lidových popěvků“ pod číslem 160, jejímž vydavatelem byl nakladatel Ferry Kovařík. Ryla a tiskla Průmyslová tiskárna v Praze. Zajímavostí rovněž je, že zde byl film uveden jako „Tonda Špelec - ostroštřelec“. (Dymnik)
- Historie ostrostřelců sahá až do středověku, kdy sloužili k ochraně měst. Po roce 1848 byly rozpuštěny za zásah do revolučních událostí, později znovu obnoveny, ale jejich funkce už nebyla bojová, ale jen reprezentativní. (sator)
Reklama