Režie:
Viktor PolesnýScénář:
Lucie KonášováKamera:
Vladimír HolomekHudba:
Ondřej BrousekHrají:
Nela Boudová, Daniel Bambas, Zdena Herfortová, Hana Igonda Ševčíková, Jan Kačer, David Prachař, Pavel Nečas, Radana Herrmannová, Aneta Krejčíková, Josef Láska, Stanislav Lehký, Pavel Novotný (více)Obsahy(1)
Každý den nemocniční vrchní sestry Marty je jen vyčerpávajícím kolotočem těch nejúmornějších povinností. Nedávno ovdověla a je sama se svým dospívajícím synem. Na nic si nestěžuje, sama sebe jakožto pravověrná komunistka přesvědčuje, že žije v ráji a v bezpečí. Všechno kolem ní je přece normální. Všichni očekávají vysněné lepší zítřky. Ale pak přichází zlom, který otočí její život naruby. Do její samoty vstoupí mladý přidrzlý nemocniční údržbář Oskar s vlasy až po lopatky a s názory, které rozmetají Martin bezpečný normální svět na atomy. Vztah k nekonformnímu mladíkovi změní všechny dosavadní životní jistoty tak, jak to bylo možné v socialistickém režimu, v časech "normálnosti". (oficiální text distributora)
(více)Recenze (57)
Myslel jsem si, že film tak nějak s nadhledem ukáže něco z časů normalizace, a dočkal jsem se dost podivnýho vztahovýho filmu, ve kterym se snad všechny postavy chovaj poněkud divně a navíc každou chvíli některá z nich předvede nějakej těžko uvěřitelnej fatální obrat o 180°. Všechno to retro oblečení, retro účesy, retro nábytek a různý záležitosti jako charta 77, pořady v televizi se soudružkou Pelikánovou, nebo různý narážky na to, že bylo strašně těžký sehnat punčochy, filé a hajzlpapír, jsou tam jenom tak na okrasu. ()
Se špatným scénářem se dobrý film udělat nedá. Motivace postav tady funguje leda jako deus ex machina. Jejich jednání je tak nelogické, že se mění podle toho, jak zrovna scénáristka potřebovala postavit určitou scénu a pak mžikem v další scéně se už zas chovají naprosto jinak. Postavy navíc půsbí značně nepříjemně, až hystericky - to hlavně ženské. Vrchol je rodinný soud, závodní schůze a postava matky. ____ Nemůžu si pomoct, ale kdyby stranické schůze v sedmdesátých letech řešily, že ta a ta sestřička souloží s tím a tím doktorem a co z toho plyne (že by musela opustit pozici vrchní sestry? Ani omylem! I dneska by ji tím spíš získala, natož tehdy), tak by tím zabily tolik času, že by se pacienti museli obrátit pro pomoc k babám kořenářkám a zaříkávačům. /8. 1. 12./ ()
Ukazuje, že když se podaří kvalitní scénář, který vyrůstá z důkladné znalosti dobových reálií včetně normalizačních komunistických obřadů, může se podařit kvalitní dílo. Srovnávám-li tuto věc s polotovarově dokonalou VOLHOU, která zůstala na půli cesty, vynikne prokreslenost charakterů hlavních postav, kvalita hereckého obsazení s vrcholem v roli Nely Boudové, i citlivé postižení útisku té doby. Byly o to nebezpečnější, oč víc se člověk vymykal jejím konzumním lákadlům, která bezesporu také případ od případu existovala. Lucie Konášová patří po zásluze k protagonistům polistopadové scénáristiky a její úloha na tomto nesporném úspěchu Česká televize určitě nebyla zanedbatelná. ()
Vzpomínka na komunistický absurdistán nám velmi dorým příběhem velmi dobře přibližuje ty pokřivené charaktery a morální úpadek v čase tzv. normalizace. Nela Boudová v roli zapálené komunistky, která však ještě neztratila elementární slušnost a zdravý rozum hraje výborně. Mám pro tuto herečku slabost. ()
Scénář Lucie Konášové nezklamal. Zachycuje normalizaci zase trochu jinak. Charaktery postav jsou dobře vykresleny, navíc se opírají o přesvědčivé herectví. Překvapivě zareaguje postava Davida Prachaře po povýšení. Prolínání osobní a profesní roviny na pozadí politiky působí nenásilně, uvěřitelně. Dobová kulisa je na televizní film výborná (státní hymna na závěr vysílání, diskotéka s Kaťušou...), ale v závěru působili až moc aranžovaně pankáč v jednom pokoji a z televize křepčící Michal David v druhém pokoji. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (4)
- Kromě epilogu se celý příběh odehrává v prvních měsících roku 1977. Na oslavě narozenin komunistického funkcionáře pouští diskžokej (Miloš Skalka) mj. píseň Až skupiny Katapult. Ta přitom ve skutečnosti vyšla poprvé na singlu až o dva roky později, v roce 1979. (bohemia_regent)
- Sanitka Škoda 1203 M s obdélníkovými světlomety, která se ve filmu objevuje, se začala vyrábět až po roce 1984. Dobová verze měla světlomety kulaté. (agossini)
- Natáčení probíhalo v nemocnici v Měšicích u Prahy. (skudiblik)
Reklama