Režie:
Viktor PolesnýScénář:
Lucie KonášováKamera:
Vladimír HolomekHudba:
Ondřej BrousekHrají:
Nela Boudová, Daniel Bambas, Zdena Herfortová, Hana Igonda Ševčíková, Jan Kačer, David Prachař, Pavel Nečas, Radana Herrmannová, Aneta Krejčíková, Josef Láska, Stanislav Lehký, Pavel Novotný (více)Obsahy(1)
Každý den nemocniční vrchní sestry Marty je jen vyčerpávajícím kolotočem těch nejúmornějších povinností. Nedávno ovdověla a je sama se svým dospívajícím synem. Na nic si nestěžuje, sama sebe jakožto pravověrná komunistka přesvědčuje, že žije v ráji a v bezpečí. Všechno kolem ní je přece normální. Všichni očekávají vysněné lepší zítřky. Ale pak přichází zlom, který otočí její život naruby. Do její samoty vstoupí mladý přidrzlý nemocniční údržbář Oskar s vlasy až po lopatky a s názory, které rozmetají Martin bezpečný normální svět na atomy. Vztah k nekonformnímu mladíkovi změní všechny dosavadní životní jistoty tak, jak to bylo možné v socialistickém režimu, v časech "normálnosti". (oficiální text distributora)
(více)Recenze (57)
Vzpomínka na komunistický absurdistán nám velmi dorým příběhem velmi dobře přibližuje ty pokřivené charaktery a morální úpadek v čase tzv. normalizace. Nela Boudová v roli zapálené komunistky, která však ještě neztratila elementární slušnost a zdravý rozum hraje výborně. Mám pro tuto herečku slabost. ()
Tvůrci se snažili postihnout dobová dilemata, kterým lidé čelili. Trochu jsem se ztrácel , která z těch mnoha linií je ta hlavní. A celkově se to na příběhu obyčejné sleje do takého celkového sdělení o této době, ani by se do toho tahala politika. Ukazovat tuto dobu na známém nedostatku záchodového papíru je trochu klišovité. Dnes mě s kamarádem a dvěma kamarádkami vyhnalo ze Staroměstského náměstí policejní komando, takže jsem měl ještě mnohem věrnější zážitek komunistické doby (demonstrace proti neschopné vládě poradil si s koronavirovou pandemíí - jsme druzí na světě v počtu nakažených a je zákaz pohybu mezi okresy, sportu , vycházení po 21 hodině apod.). ()
Doufám, že tuhle dobu už nebude muset nikdo z nás nikdy zažívat a že jsme se z toho všichni dostatečně poučili. Hana Ševčíková byla výborná. Zahrála takovou bezcharakterní a bezpáteřní mrchu, která se hned tak nevidí. Při jejím slizkém úsměvu se mi začala otvírat kudla v kapse. Klidně se vsadím, že by po revoluci tahle osoba převlékla kabát a dělala, že je ta nejčistčí bytost na světě a že vlastně ona za nic nemohla, že ji jenom semlela doba. Marty máma taky stála za to. Když se to vezme kolem a kolem, tak tady byli všichni pokřivení dobou a proto bylo jejich chování a konání přesně takové, takže název filmu je naprosto přesný a vystihující. ()
Vydařená televizní dobovka o nesnadnosti hledání svobody, když se kolem vás zuřivě normalizuje, kádruje, fízluje a bonzuje, a vy máte dost starostí o svoje děti a sebe samé. Láska a štěstí je pak o něčem jiném, než když je vám dvacet, nikomu nic nedlužíte a jste hrozně morálně na výši a proti režimu. Není to ani zdaleka tak depresivní jako Občanský Průkaz, ale ani tak není Martě Nely Boudové co závidět. Její uvědomělý přístup k románku s režimu nepohodlným mládencem v duchu "věděla jsem, co riskuju, tak mě to nemůže šokovat, natož zlomit", je poměrně unikátní, a díky němu se z diváka zbytečně netahají nějaké nemístné emoce. Na druhou stranu se zdá, že někteří uživatelé vnímají tento počin jako úhelný kámen vyobrazování objektivní reality minulého režimu, což je podle mě trochu omyl - tohle je lehce dočervena laděná knihovnička bez rázného vystřízlivění, protože nikdo z hrdinčiny rodiny jí ani na moment nedovolí do nějakého růžového mráčku zaplout, ale drží ji vytrvale nohama na zemi. A právě to, jak se za totáče chovala v obavě o prosté záležitosti svého žití ta "obyčejná" většina, Sama V Čase Normálnosti ukazuje výborně. Ode mě 80%. Dobře no, těch posledních deset možná je hlavně za Nelu Boudovou a její atraktivní vzhled, ale na červené barvě pro tenhle film trvám;) ()
Neočekávala jsem nic. Pokud něco, tak asi nějaký podivný průměrný film. O to větší bylo moje překvapení. Nejdřív jsem si "nahodila" tři hvězdičky, protože mě docela dráždila hudba; sem tam jsem si přišla jako v Paříži na starém kolotoči, sem tam úplně jinde... jen ne v dění filmu. Ale pak mně film umožnil ponořit se a rázem z toho vypluly hvězdičky čtyři. Pro mne každopádně nadprůměr. Působící snímek bez zbytečných prvoplánovitě půsovivých scén. Flashbacky by asi mohly vypadat trochu jinak, nicnémě výborné herecké výkony a celkem slušný příběh to všechno dohání. Především tedy ty herecké výkony. Myslím, že všichni zúčastnění mají můj obdiv. Hmmm... a tu televizi, co tam hrála také docela důležitou roli, tu jsme doma měli až do devadesátých let, musím se jít zeptat, z kterého roku ona holka vlastně byla. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (4)
- Natáčení probíhalo v nemocnici v Měšicích u Prahy. (skudiblik)
- Filmového potomka postavy Nely Boudové hraje její skutečný desetiletý syn Andrej. (Olík)
- Kromě epilogu se celý příběh odehrává v prvních měsících roku 1977. Na oslavě narozenin komunistického funkcionáře pouští diskžokej (Miloš Skalka) mj. píseň Až skupiny Katapult. Ta přitom ve skutečnosti vyšla poprvé na singlu až o dva roky později, v roce 1979. (bohemia_regent)
Reklama