Režie:
Martin FričKamera:
Jan StallichHrají:
Jan Werich, Marie Vášová, Nataša Gollová, Bohuš Záhorský, Jiří Plachý st., Zdeněk Štěpánek, František Filipovský, František Černý, Václav Trégl (více)Obsahy(1)
Slavnou dvoudílnou historickou veselohru Císařův pekař a Pekařův císař natočil s Janem Werichem v hlavní dvojroli režisér Martin Frič v roce 1951. Vyprávění zavede diváka do doby císaře Rudolfa II., kde žije nejen tento vladař, bezmezně milující alchymii a umění, ale i pekař Matěj a mnoho dalších postaviček císařského dvora, které se už dvacet let před natočením tohoto filmu objevily ve Werichově a Voskovcově hře "Golem", uváděné v Osvobozeném divadle. Byla to, jak pravil podtitul, romantická revue a její nezbytnou součástí, tak jako všech představení Osvobozeného divadla, byla Ježkova hudba s Werichovými a Voskovcovými písňovými texty. Z těch, bohužel, do Fričova filmu nepronikla ani jediná. Nicméně svůj evergreen Císařův pekař a Pekařův císař má. Jan Werich spolu s hudebním skladatelem Zdeňkem Petrem pro film napsali od té doby velmi populární píseň „Ten dělá to a ten zas tohle“. Pod návrhy kostýmů byl podepsán slavný Jiří Trnka a ve filmu si zahrála řada skvělých herců – Marie Vášová, Nataša Gollová, Bohuš Záhorský, Zdeněk Štěpánek, František Filipovský. V epizodní roli se v houfu dvorních dam mihne i mladičká rusovláska Věra Chytilová. (Česká televize)
(více)Recenze (615)
Je až s podivem, že tento snímek proplouvá každoročními vánočními schématy bez jakýchkoliv kontroverzních diskuzí. Přitom poslání filmu je evidetní. "Všichni, všechno, všechněm dáme…" Za takové verše by se nemusel stydět ani major Zeman. Na druhou stranu to zde působí tak upřímně a dojemně, že člověk skoro zapomene, že film byl natáčen v roce popravy Milady Horákové. Ale stejně ten film mám rád. Je totiž vtipný, Werich coby senilní císař je geniální a ocením i opuletní kostýmní podívanou. Myslím, že tento film si už jen díky osobnosti Jan Wericha své rozhřešení zaslouží. ()
Není příliš těžké milovat tuto pohádku pro její komediální aspekt, ale čím jsem starší, tím jsem si vlastně nejistější, co s tou ideovou částí. Werich to zřejmě myslí dobře, a tím je to také v souvislostech smutnější. Jisté je také to, že Kateřina i hraběnka Strádová jsou samice, jaké české pohádky moc nepamatují. Film je také hodně vymazlený po formální stránce, navozování rozličných atmosfér od drastického hororu přes mystické seance a komediální eskapády působí přirozeně a působivě v každé poloze. Kostýmy jsou bez debat dokonalé. Ale největší poklad dozajista představuje přehršel perfektních hlášek. ()
Já bych tuze rád dal pět hvězdiček, ale ty agitační pasáže mi vadí. Jinak je to výborné. Bohužel ten film vznikal ve špatné době, právě v těch nejstrašnějších letech. Kdyby to bylo třeba o pět šest let později, myslím, že by tam těch budovatelských nesmyslů nebylo tolik. Ale kdo ví? Možná můžeme být rádi, že to je aspoň takové, jaké to je. ()
Áno, Werich bol pán herec a táto rola bola pre neho ako stvorená. Už len jeho hlas je tak príjemné počúvať a to kľudne nech aj kričí. Je mi jasné, že tento film bol zneužitý komunistickou agitkou a Werich sa na nej podieľal veľmi rád a ochotne. Ale veď vlastne všetky rozprávky sú tak nejak ľavicové a mne sa tá myšlienka toho, že ak všetci dáme ruku k dielu, tak spoločne bude každý spokojný, dosť páči. Utópia, ale presne taká má byť rozprávka. A navyše to bolo často aj dosť vtipné. A piesne dobré. ()
Zcela zjevná budovatelská pseudohistorická agitka, ale jak už bylo zvykem u předválečných filmů V + W, vůbec to nevadí... Je to vlastně s podivem, že se dal v roce 1951 natočit takhle moudrý, nadčasový a inteligentní film... Zestátněná kinematografie však byla ještě ne úplně paralyzovaná, neboť si Jan Werich spolu s Jiřím Brdečkou mohl napsat celý scénář sám bez větších cenzurních zásahů a měl dokonce takovou pozici, že od roztočeného filmu na jeho podnět dohlížitelská komise z ÚV odvolala původního režiséra Jiřího Krejčíka, s kterým si Werich nepříliš sedl po umělecké stránce... ()
Galerie (136)
Photo © Československý státní film
![Císařův pekař - Pekařův císař - Z filmu - Lubomír Lipský st., František Filipovský, Jan Werich, Václav Trégl, Jiří Plachý st., Bohuš Záhorský](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/175/175590_c2dc2a.jpg)
Zajímavosti (112)
- Režisér Martin Frič po prevzatí projektu urobil jednu zásadnú zmenu, a to, že jeho Rudolf II. (Jan Werich) bude šedivý a herec musel nosiť parochňu. Keď film ešte natáčal pôvodný režisér Jiří Krejčík, mali Rudolf II. aj Matěj Kotrba vlasy rovnakej farby. (Raccoon.city)
- Dodnes zostávajú rozpaky nad obsadením hlavných ženských rolí. Postava grófky Stradovéj (Marie Vášová) bola pod pôvodným režisérom Krejčíkom písaná takmer na telo Ljube Hermanovéj, nakoľko scenár tejto postave predpisoval rad komických situácií. Ale pri výmene režiséra sa Jan Werich (Rudolf II./ Matěj Kotrba) zasadil o to, aby úlohu dostala Marie Vášová, čo bolo na tú dobu nepochopiteľné, keďže Vášová bola vtedy známa ako popredná tragédka Národného divadla. Tím pádom musel byt upravený scenár k jej postave. Verejne sa vtedy šepkalo, že Werich nechcel vo filme Hermanovú, preto, lebo sa mu kedysi páčila a spolu aj randili, ale rozmarná Hermanová začala zároveň radiť, aj z Voskovcom, ktorý, ako neskôr priznala sa jej páčil viac. Herci si to potom v šatni aj tak povedali, čo Wericha dosť výrazne nahnevalo. (Raccoon.city)
- O milenke Rudolfa II. (Jan Werich), Kateřiny Stradovéj (Marie Vášová), historické pramene neuvádzajú príliš veľa informácií. Narodená roku 1579 ako nemanželské dieťa talianskeho zlatníka a umelca Ottavia Strada, ktorý pôsobil na pražskom dvore vo funkcii antikvára Rudolfových zbierok. Pokrstená bola ako Anna Marie, neskôr sa jej z neznámeho dôvodu začalo hovoriť Kateřina. Rudolf II. ju poznal od jej detských rokov a urobil ju svojou milenkou ešte predtým, než oslávila 15. narodeniny. Splodili spolu 6 detí ktoré ale neboli právoplatný dediči tronu nakoľko sa nikdy nezosobášili. Všetky deti získali vznešené priezvisko d'Austria a tešili sa na dvore vážnosti. Milovaná Kateřina prežila Rudolfa II. o 17 rokov, a o jej osude sa po Rudolfove smrti nedochovali žiadne správy. (Raccoon.city)
Reklama