Režie:
Martin FričKamera:
Jan NovákHudba:
Jiří SrnkaHrají:
Jiří Sovák, Rudolf Hrušínský, Václav Lohniský, Běla Jurdová, Vladimír Menšík, Pavla Maršálková, Bohuš Záhorský, Otakar Brousek st., Stanislav Neumann (více)Obsahy(1)
Havíři Kubovi a jeho ženě Markýtce přinesla vrána dvanácté dítě. Havířina nenese a proto jde Kuba poprosit bohatého sládka Pandrholu o trochu jídla pro hladové děti, ale ten ho odmítne. Kuba hledá kmotra pro své dítě. Odmítne Pánaboha i čerta, protože je považuje za nespravedlivé vůči chudým lidem a vybere Smrťáka. S jeho pomocí se Kuba stane zázračným doktorem. Od bohatých si nechá platit a chudé léčí zdarma. Když onemocní Pandrhola, Kuba ho nechce léčit. Vymyslí si nesmyslné úkoly a když je sládek splní, vyléčí ho i přes Smrťákův zákaz. Sládek nechá Smrťáka zavřít do sudu a lidé, ani zvířata nemohou zemřít… (Filmexport)
(více)Recenze (479)
Žil byl chudý havíř jménem Kuba Dařbuján, který měl (tzn. s manželkou si vyš*kali) dvanáct dětí. Děti každý den doslova prosily o jídlo, přesto si Kuba se svými přáteli každou chvíli zaskočil do hospody na pivo (a jednou dokonce na jitrnice, na které padly dlouhodobé úspory jedné z havířských manželek). Za kmotra pro svou nejmladší dceru odmítl Boha i Ďábla, protože si přece může vybírat :-), a do místního pivovaru přivedl celou vesnici, aby nenáviděnému sládkovi drze vypila jeho těžce vydřené zásoby. Ať žije socialistická masírka!!! P.S.: Ani si nepamatuje, že má dceru jménem Maruška, k*etén. ()
Stále jsem nemohl najít pravou cestu k téhle sociálněkritické pohádce. Až dnes, s odstupem doby, se ukazuje, že vrchnost je vrchností, ať máme feudalismus, kapitalismus, socialismus nebo opět kapitalismus. Ti nahoře prostě lidi nezajímají, jak říká Dařbuján: čerte, tebe nechci, peklo je stejně nespravedlivé jako ti nahoře! Spojením pohádek Kmotřička smrt a Dobře, že je smrt na světě vznikl příběh, který dojme i rozesměje. Tvůrci současných pohádek můžou jen závidět, jelikož příšernosti, které vypouští na světlo boží, jsou jen plevami bez zrn... ()
Velmi silný dobový schematismus ruší jinak docela pěknou a dobře natočenou pohádku. Bez otěží doby by byla možná jednou z pohádek vůbec nejlepších (škoda toho hypertrofovaného sociálně-kritického tónu) a to hlavně co se hereckých výkonů týče, ne nadarmo ji režíroval nestor české režie Mac Frič (tehdy ovšem zase už znovu Martin). Zajímavý je tak typický lidově morbidní scénář i celá ta studiová stylizace společná pro většinu pohádek točených v těch letech (Hrátky s čertem coby zjevný příklad), kulisy jsou možná až příliš kýčovité, ale přesto mají svůj zvláštní nostalgický půvab...stejně jako celá tahle pohádka na náměty režimem protěžovaného Jana Drdy... ()
Jedna z klasik staré školy, kterou zná snad každý. A musím potvrdit, že i já si tento styl vyprávění, kamery a osvětlení někdy rád připomenu. Je to návrat do starých let se starou slavnou filmovou bandou, s níž u žádného projektu nešlo sáhnout vedle. Dařbuján a Pandrhola je toho důkazem. 70% ()
V roku 1959 natočil režisér Martin Frič rozprávku "Dařbuján a Pandrhola". Je to príbeh o chudobnom Dařbujánovi, ktorý sa musí starať o svoju veľkú rodinu. Uživiť ich je takmer nad jeho sily. A do tejto biedy sa mu narodí ďalší potomok. Tomu sa však stane krstným otcom samotný Smrťák. S týmto novým kmotrom sa Dařbuján dohodne na tom, že budú spolu pracovať na tom, že sa z chudobného uhliara vypracuje na bohatého ľudového liečiteľa. Všetko sa to však zvrhne do toho, že závistlivý a lakomý Pandrhola Smrťáka uväzní, a tým pádom na svete nemôže zomrieť žiadna živá bytosť. To spôsobí chaos, ktorý bude musieť poctivý Dařbuján uviesť na správnu mieru. Dařbujána stvárnil Jiří Sovák, Pandrholu si zahral Rudolf Hrušinský a v úlohe Smrťáka exceloval Václav Lohniský. Bol to úchvatný herecký koncert pod taktovkou skúseného režiséra. **** ()
Galerie (12)
Zajímavosti (23)
- V 10. minutě, když Dařbuján (Jiří Sovák) přichází prosit o mláto dětem na kaši a Pandrhola (Rudolf Hrušínský) na něj poštve psy, vyskakuje jeden ze psů z kovové konstrukce, která vypadá jako kabina auta – prosklená okna, dvířka s viditelnými panty. Děj pohádky sice není určen konkrétním obdobím, ale jinak se zde všichni přepravují v kočárech taženými koňmi, případně voly. (heavy66)
- Obě jména Dařbuján (Jiří Sovák) a Pandrhola (Rudolf Hrušínský), ač znějí vymyšleně, jsou skutečná česká příjmení. Nositelů těchto přímení je však už jenom hrstka. Přímení Pandrhola se stalo po publikování Drdovy pohádky synonymem nectností. (sator)
- Jitrnice na stromech byly pravé, ale když je měli herci v parném dni jíst, nikomu se do konzumace nechtělo. [Zdroj: časopis Instinkt] (infected)
Reklama