Režie:
Janusz ZaorskiKamera:
Andrzej WolfHudba:
Krzesimir DębskiHrají:
Adam Woronowicz, Sonia Bohosiewicz, Andrej Žurba, Paweł Krucz, Igor Gnězdilov, Natalia Rybicka, Jan Peszek, Agnieszka Więdłocha, Valerija Guljajeva (více)Obsahy(1)
Nejnovější polská historická velkoprodukce Polská sibiriáda vypráví příběhy Poláků, kteří byli po rozdělení vlasti v roce 1939 deportováni na nehostinnou Sibiř. Náročná realizace si vyžádala nejen vybudování kopie sovětského lágru, ale obnášela i natáčení na Sibiři, což se uskutečnilo v historii polského filmu vůbec poprvé. Univerzální poselství díla má ambice oslovit i mezinárodní publikum. (Letní filmová škola)
(více)Videa (1)
Recenze (6)
Deportácie na Sibír, čo by také malé hobby fúzatého kriváka Stalina. Tento film má skvelý materiál pre film, ktorý ostal nevyužitý. Zaorski vôbec ani nečítal ani historické pramene, nepočul výpovede očitých svedkov a na konzultácie s historikmi sa vykadil. Je to škoda, pretože to mohlo byť majstrovské dielo. Namiesto toho Sibír vyzerá pomaly ako romantická idylka a NKVD ako spolok brigádnikov, ktorí boli v podstate dobrými ľuďmi. ()
Výborný polský historický velkofilm, jehož 2 hodiny rychle utečou, je zde mnoho postav, kterým se dá fandit, vážné scény střídají uvolněné, a vlastně jediná výtka, kterou bych měl, je přílišná harmonizace, což platí nejen pro konec, ale i celou dobu stopáže. Proto „pouze“ silné 4*. ()
Z tohoto filmu možná pochopíte, proč nemají Poláci Rusy rádi a proč jim, na rozdíl od většiny z nás, nikdy neodpustili. Osud obyčejných obyvatel vesnice na východě Polska, násilně přesídlené ruskou NKVD do pracovního tábora na Sibiř. Nebyli mezi nimi žádní revolucionáři, funkcionáři, významní lidé, byli to bezejmenní vesničané. Včetně starců, těhotných žen, nemocných a dětí. Nikdo nevěděl proč, jediným důvodem bylo, že východ Polska připadl (podle tajné dohody Ribbentrop-Molotov) 17. září 1939 Rusku. Okolní svět mlčel. Rudá armáda obsadila polské území a skoro milión Poláků bylo násilně deportováno na Sibiř. P.S.: Na polských webech není film hodnocen příliš kladně. Údajně ospravedlňuje Rusy, NKVD, kteří se ve filmu chovají občas jako lidé. Musím uznat, že je to pravda a většina tamějších dozorců mi nepřipadala jako nepřátelé. Situace v sibiřských pracovních táborech byla, podle znalců, mnohem horší. Já hodnotím jako průměr, protože neznám pravdu. ()
Pri rozdeľovaní Poľska, ktoré sa uskutočnilo medzi Nemeckom a ZSSR v roku 1939, tzv. pakt Ribentroop- Molotov, si ZSSR nárokoval len na tú oblasť, ktorú mu garantovali ešte dohodové mocnosti, tzv. Curzonová línia (viď útoky Piłsudského proti Sovietskemu zväzu). ZSSR si nezobral nič naviac. Film je vedený proti ruským tónom, ale nemôžem povedať žeby bol historický nepresný. Film je spracovaný na základe autobiografie Zbigniewa Domina, poľského plukovníka vojenskej prokuratúry. O hrôzach 2. svetovej vojny sa natočilo už množstvo filmov ale vojnové filmy nie sú len o bitkách, plynových komorách ale aj o masovom presídľovaní celých národov a národnosti za účelom ich prevýchovy. A tak v roku 1940 sa Stalin rozhodol očistiť získané územia zo septembra 1939 od poľského živlu a nariadil vysídliť poľské obyvateľstvo na Sibír a do Kazachstanu. Film predstavuje príbehy 2 miliónov poľských občanov, ktorí boli poslaní na Sibír na prevýchovu. Dejová línia je vedená z perspektívy mladého Staszka Dolinu, ktorý z dedinky Červený jar na západnej Ukrajine sa dostal na východosibírsku tajgu, do tábora Kaluca s celou rodinou. Prežili tam celú vojnu v nepredstaviteľnej núdzi a útlaku, vrátiť sa mohli v roku 1946, nie však do pôvodného domova, ale na novozískané územia na západe a severe Poľska. (Podobný film Za stepou, 2010) ()
Mrzí mě, že to musím napsat, ale tohle není poslký historický (velko)film, jak jej známe. Plytký příběh, který se táhne jaké žvýkačka a ne a ne prasknout v nějaké dynamice. Chápu, že hledat dynamiku v kácení stromů, v mrazu, v kácení stromů, v hladu a (pro malou změnu) plavení klád je zbytečné, ale tak nějak v tomto hledisku bych dokázal pochopit, že to Hoffman odmítl vážně kvůli kvalitě scénáře. Film postrádá velký střet a velký příběh, které jsou vlastní například Hoffmanovým historickým snímkům, a z velkoleposti si vybrala jenom výpravu a délku, která je ale u lágrového snímku nadbytečná a je nastavovaná další a další nevysvětlenou epizodní zápletečkou. Hodnocení filmu zachraňují hezké mladé herečky a předzávěrečná scéna na NKVD. Ale celkově zklamal očekávání... značně. (LFŠ 213) ()
Galerie (29)
Zajímavosti (4)
- Film bol spolufinancovaný Poľským filmovým inštitútom. (Arsenal83)
- Film bol natočený v v Cedyni, Chabówke, Drewnici, Osiecku, Sierpci, Celestynówe pri Varšave, v lesoch pri Nowom Targu, v Sanoku - Múzeum ľudovej architektúry (Poľsko) a v Krasnojarsku (Rusko). Natáčanie prebiehalo od januára 2010 do júla 2011. (Arsenal83)
- Pre účely filmu bol pri Celestynówe pri Varšave vybudovaný tábor „Kałucze“, ktorý mal byť miestom deportácie hrdinov. Na tento účel bolo použitých cca 480 m3 dreva. (Arsenal83)
Reklama