Režie:
James PonsoldtKamera:
Tobias DatumHrají:
Mary Elizabeth Winstead, Aaron Paul, Nick Offerman, Megan Mullally, Octavia Spencer, Richmond Arquette, Mary Kay Place, Kyle Gallner, Bree Turner (více)Obsahy(2)
Kate a Charlie jsou mladí manželé jejichž pouto je postaveno na vzájemné lásce k hudbě, smíchu a pití ... především k pití. Když se však Kate kvůli alkoholu dostane do nebezpečí a je ohrožena i její práce učitelky, rozhodne se přidat k Anonymním Alkoholikům a zůstat střízlivá. S pomocí své kamarádky Jenny a zástupce ředitele ve škole – trapného, ovšem vstřícného pana Daviese - Kate krůček po krůčku zlepšuje své zdraví i život. Jenže střízlivost není tak jednoduchá, jak Kate očekávala. Nový životní styl přináší na povrch znepokojující vztah s matkou, musí také čelit výmyslům, které nalhala svému zaměstnavateli a hlavně se začíná zamýšlet nad tím, jestli je její vztah s Charliem založen na lásce nebo jen opileckém odmítání dospět. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (79)
Tu komedii bych rozhodně vypustila, jinak to byl velmi uvěřitelný příběh. Protože i já znala jednu moc sympatickou učitelku asi tak stejně starou jako v tomhle příběhu, která chodila na vyučovací hodiny a byla taky na plech. Potkávala jsem jí ve městě s modřinami kolem očí a bylo mně jí strašně líto. Pak už pochopitelně nemohla učit a zmizela neznámo kam. Jak dopadl její příběh to nevím, ale tady ten konec byl přesně takový, jak bych ho přála i jí. Celkem nenápadná Mary Elizabeth Winstead tady předvedla, že umí zahrát i takhle nepříjemnou roli naprosto bezchybně. Zcela jistě je pravdou i to co tam říkala jedna žena z AA : "Je těžké žít svůj život upřímně." 70% ()
Tenhle film mi měl ukázat poctivýho americkýho alkoholika. Čekal jsem ale trošku víc nablito, trošku horší podmínky pro život a celkově jsem doufal, že americkej alkoholik je něco podobného, co potkám na autobusové zastávce, když v noci půjdu z hospody z Brandejsa. Jenže nečekal jsem, jak kultivovanej americký alkoholik je. V tu ránu se z tohoto dramatu stala dost obyčejná záležitost, která má naprosto obyčejný průběh a ještě jasnější vyústění příběhu. Když půjdu do nejhoršího lokálu v mém okolí, stoupnu si k pultu a objednám si pivo, tak si pokecám se zajímavějšími postavičkami tamní klubovny, než to, co mi nabídl tenhle film. Ale holt, chápu, že USA není Česko. Jinej kraj, jinej varm. ()
"And I can´t stop thinking about fucking your moist pussy." -- Dlouho nic a nejednou bum bum a máme tu alkoholické kombo Let a Smashed. Tohle je taková light verze opravdu temných sestupů do pekla, u Smashed si můžete doma otevřít pivko aniž byste se cítili divně (odzkoušeno). Žádná drobnokresba, ale i indie variace na těžký život abstinenta/zábavu alkoholika má něco do sebe. Hlavně kvůli Mary Elizabeth Winstead, kterou vidím poprvé pořádně hrát. 70%. ()
Love is the easy part.It's the rest of this shit that's hard.. Zapomeňte na Mary Elizabeth jako na sex symbol, protože tady je spíše symbolem babských sukní, chlastu a čůrání. Čůrání všude. Uvědomuji si, že je to pouhá role, ale to jak působila odpudivě je vážně zneklidňující. Každopádně na svých bedrech nesla obtížnou roli a zvládla ji uvěřitelně. A k tématu..smutné drama (rozhodně ne komedie) o tom, že když jste stále na mol, může to být zábava, ale když vystřízlivíte, uvědomíte si, že ten člověk vedle vás, se kterým se dělíte o flašku i postel vás jen táhne ke dnu..Celkem uvěřitelný film, jen ty emoce jsou na bodu mrazu. Smashed u mě apeloval na nejlepší film roku a to se bohužel nestalo, ale i tak stojí za povšimnutí. Mimochodem nalitá ženská je asi vážně to nejnepřitažlivější na světě. ()
Silné téma! A asi i věčné!! :-( ()
Pěkná Mary Elizabeth je jakože alkoholička, což znamená, že se třikrát ožere, jednou pochčije a jednou poblije. Pak si posedí mezi anonymníma alkoholikama, vyslechne jejich tklivé příběhy a okamžitě přestane chlastat. Pak začne bejt upřímná, vyhodí ji z práce, tak se ožere. A pak zase přestane chlastat už navždy. Happy end. Tahle odvykačka vypadá tak složitě, jako kdybych se já pokoušel skončit se svou závislostí na sběru barevných kovů - jde to snadno, protože žádná není. ()
Trochu mi tam chýbali uhýbavé pohľady, prepadnuté tváre a ranné klepačky, ale inak celkovo dobre vykreslené stavy. Spočiatku som mal obavy, že sa budem cítiť nepríjemne pri sledovaní, ale nakoniec som sa bavil výborne! ()
Nenechajte sa zmiasť coverom, toto nie je žiadny slaďák, ale riadna alkoholická depka, so všetkým čo k tomu patrí. A čo sa týka Mary Liz, už dlho som nevidel sa niekoho tak snažiť. Jej herecký potenciál je tu využitý na 200 percent, normálne prekvapivý výkon. V rámci indie drám zo života, špička. 90%, rovnakých päť hviezd ako napríklad Candy ()
Klasická feel good americká indie záležitosť, aké mám tak rád. Ale viac si ich spájam s deväťdesiatkami, kedy mi aj námety pripadali viac originálne. Ono totiž príbeh o alkoholičke učiteľke má síce nejaké tie tŕne, avšak predsa len by veci v skutočnosti prebiehali v katastrofickejšom scenári. Učiteľka je schopná roky kryť, že je alkoholička a osobne vôbec nerozumiem jej priznaniu určitej osobe, ku ktorej by ste za triezva takto otvorení nikdy neboli. Samozrejme to neostalo bez následkov. Napriek menším výhradám je to stále ten typ US indie, ktoré zámerne vyhľadávam. 70% ()
Nízkorozpočtový náhled do světa alkoholismu. Nejsem si moc vědom těch komediálních prvků, ale ožralí se tomu nejspíš skutečně smějí. Velmi sympatická učitelka Kate, kterou ztvárnila úžasná Winsteadová, má dost vážné problémy s nadměrným pitím. Když se pak ve skupině anonymních alkoholiků s tímto démonem snaží bojovat, zjistí, že se musí vzdát daleko více věcí, než jen lahve. Znám osobně několik vážných případů, kde je flaška rumu brána jako rozjezd do nového dne, nebo naopak uspávací prostředek na dobrou noc. Sám jsem zažil pár divokých večírků a tak dobře vím, že démon alkohol se rozhodně nedá porazit, když si s ním začnete tykat a nedopadne to dobře. Možná mi v tomhle chybělo víc vypjatých situací, které by dramatickou složku více vyzvedly. Přesto uvěřitelné a velmi dobré. Vřele doporučuji začínajícím pijanům. 75% ()
„Pijeme, abychom zapomněli, když se stane něco zlého. Pijeme na oslavu, když se stalo něco pěkného. A když se neděje nic, pijeme, aby se sakra něco dělo.“ - Charles Bukowski... Blaze těm, kdo své špičky umí kontrolovat, aneb nevyzpytatelné jsou cesty ze závislosti, kdy hlavní výhra bývá vykoupena několika prohrami. Šílené, pravdivé a lehké - jako by to ani nebyl film... ()
Nevim no, podle mě se Vogt-Roberts s tou samou látkou (na několikanásobně menšim prostoru) popral mnohem líp. A Mary Elizabeth jsem 90 % stopáže ani nepoznával, mnohdy vypadala jak mladá Gainsbourg. Což teda neni žádnej med. Ale herecky ještě slušný, jakkoliv i v tomhle směru Caplan s Millerem Smashed válcujou. ()
Málo známý film s malým rozpočtem, které já osobně považuju tak trochu za klenoty. Tento režisér mi sedl už snímkem The Spectacular Now, tak jsem si od něho stáhla další filmy. A zaujala mě i hlavní hrdnika Mary Elizabeth. 75%. ()
"Omlouvám se.. Mrzí mě, že se mi to stalo před dětmi, že to musely vidět.." - "To je v pořádku.. Ony to přežijí !! Myslím, že viděly mnohem horší věci.." ()
Mary Elizabeth Winstead tu vypadá sakra dobře a to i když je nacamraná. K mému překvapení to ale není předvídatelný opilecký cringe s pádem na dno, ale poměrně sympatické drama, kde chlast hlavním hrdinům mozek ještě nerozpustil a jsou schopni sebereflexe. Nenáročné takřka feel-good indiečko, kvůli čemuž na zadek diváka vyloženě neposadí, ale je příjemné, a to i navzdory poměrně těžkému tématu, o kterém pojednává. ()
Nenápadný indie snímek o alkoholicích, který vyvolává především otázku, proč Mary Elizabeth Winsted sakra nedostává víc zajímavých rolí. Jeden z těch malých zapadlých filmů, které stojí za to najít a vidět. ()
Věci, které byli zábavné, už najednou zábavné nejsou. Není to dokonalá věta shrnující závislost a její na člověka? Mary Elizabeth Winstead ukazuje, že je výbornou herečkou a její alkoholičku, která se chce léčit, jí uvěříte. Není to hezký příběh. Není ani tak hnusný, jak by mohl být, ale přece jen to na vás udělá silný dojem. Drogy jsou hnus, ale alkohol taky. Není to objevné, sem tam se však hodí si to připomenout. ()
Jednoduchý a levný nikoli však laciný snímek na klasické téma alkoholismu. Pozitivem je herecký výkon Mary Elizabeth Winstead, krátká stopáž, která znemožňuje, aby film začal nudit a dobře uchopený konec, otevřený, bez natahování, prostě zařazený v pravou chvíli. Slušně zahráli i Aaron Paul nebo Octavia Spencer, obešel bych se určitě bez Nicka Offermana. Bez něj by snad snímek nebyl zařazen do kategorie komedie, kam rozhodně nepatří. Vyždímat ze mě Na mol více emocí a zaujmout o něco málo lepším scénářem, nezůstalo by „jen“ u tří hvězdiček. ()
Jeho ostrý scenár a zásadná dôveryhodnosť robia tento malý intímny príbeh sviežim a pútavým. 7/10 ()
Mary Elizabeth Winstead ani Aaron Paul nejsou (aspoň zatím ne) herci, kteří by přilákali do kin davy lidí. Takové ambice ostatně tenhle ultralevný snímek ani nemá. Jesse Pinkman to v životě nemá lehké, protože když se nepotýká s drogami, kamarádí se s alkoholem. Mary Elizabeth Winstead jako násoska první kategorie tady rozhodně nepřipomíná tu vyfintěnou kočku z Tarantinova Auta zabiják; naopak to vypadá, že dobrou polovinu Smashed o make-up ani nezavadila, takže v několika momentech (naštěstí jen z některých úhlů) připomíná spíš Paula Dana, což není dobré. Co ale dobré je, je tenhle film! Osobně mám snímky s touhle tematikou rád, jelikož situace v nich zobrazené až nápadně často připomínají můj vlastní život. Proto jsem jim pak ochotný odpustit i slabší scénáře, protože je to přece jako ze života, že jo? A ta scéna, kterou popisuje Rob Roy, je rozhodně nejvtipnější z celého filmu (dobrá je taky Aaronova jízda na kole z hospody) a dostal jsem u ní nefalšovaný záchvat smíchu, takže jsem si musel film o kousek přetočit a podívat se na ni znovu. Jinak to až taková legrace není. 75% ()
Reklama