Režie:
Gérard JugnotKamera:
Gérard SimonHudba:
Roque BañosHrají:
Gérard Jugnot, Bernard Le Coq, Juan Diego, Assaad Bouab, Stéphane Debac, Saïda Jawad, Elodie Frenck, Raphaël Personnaz, Javivi, Philippe Chaine, Arthur Jugnot (více)Obsahy(1)
Synovec francouzského krále Jindřicha III. si má v roce 1577 brát dceru španělského šlechtice a král vyšle svého dvořana Pic Saint Loupa do Španělska. Má odtamtud přivést nádherné šaty. A tady nastanou problémy: ve Španělsku řádí inkvizice a návrh šatů pochází od Maura, dvořanův voňavkář je Žid, kadeřník homosexuál a sekretář protestant, který chce pomstít Bartolomějský masakr hugenotů. Tedy na cestu do Španělska ne zrovna nejlepší sestava. Všichni jsou ve Španělsku v nebezpečí života. Absolutní korunou komedie je fakt, že otec nevěsty je inkvizitor v Cordobě! (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (7)
Historický film o dôležitosti tolerancie v priebehu vekov a predovšetkým dnes. Kombinácia drámy a komédie, ale najmä nonstop konverzačka v pestrých gýčových farbách. Najväčším kladom filmu je fakt, že si neortodoxnú partičku chtiac nechtiac postupne obľúbite, i keď sa tomu možno budete na začiatku brániť. Neprávom neznámy film, ktorý má na druhú stranu aspoň to šťastie, že si ho môžeme pozrieť v televízii. Zabitý čas to pre väčšinu divákov, najmä tých liberálne mysliacich, určite nebude. ()
Zmatenost žánrů spojená s nevkusným naturalismem, kdy se střevní potíže hlavního protagonisty odehrávají přímo před panovníkem s mnohokrát opakovanými zvuky (diváctvo, na které je tento pokleslý "humor" zacílen, jistě ocení). V této souvislosti si vzpomínám na českou historickou komedii Svatby pana Voka, kde Rudolf II. (ve skvělém podání Pavla Landovského) prošvihne zatmění Slunce právě pro své střevní problémy sezením na císařské latríně - bez zvuků a jiných realismů. Když se vrátí k dalekohledu, je mu naznačeno, že už je po úkazu. Rudolf si tedy povzdychne: Takže jsme to zatmění ... A je mu hvězdářem odpovězeno: Přesně tak, veličenstvo. Není třeba říci to slovo, které nahrazuji třemi tečkami a které císař nahradil výmluvným posunkem. Divák si ho řekl sám a ozval se smích. Umění je v náznaku, ne v naturalismu. Po scéně ze záchodu jsem od filmu Růžový a černý odešel. Čas raději věnuji filmům, které jsem neviděl a mám vytipováno, že stojí za to je vidět. Tenhle mi za to nestál a stát nebude. ()
Perfektní zápletka. Pošlete do inkvizicí ovládaného Španělska přitepleného módního návrháře, k tomu přidejte další dva buzíky, z nichž jeden je dokonce žid a aby to nebylo málo, doplňte tu heretickou sebranku ještě mohamedánem a protestantským teroristou. Film bohužel jakoby hledal sám sebe a nevěděl kterou cestou se vydat. Osciluje někde mezi bláznivou komedií a užvaněnou nudnou divadelní inscenací založenou na dialozích. Ty bláznivé momenty mi byly mnohem bližší a je škoda, že tvůrci nešli více do extrému. Scéna s výbuchem a ustřelenou hlavou neměla chybu. Na druhou stranu má film i určitou hloubku a ukazuje jak hrůzostrašně směšné bylo stíhání kacířů. Naprostým vrcholem je pak úplný závěr filmu s černými otroky na palubě lodi plující do té skvělé svobodné Ameriky. ()
+1* trailer mě nalákal na ztřeštěnou výpravnou nekorektní komedii a bohužel se mi moc netrefila do vkusu. Nikdo nemůže namítat, že jsem se nesnažil, když jsem se dopředu vzdělal z historie, abych znal souvislosti událostí a jednotlivých společenských vrstev a byl v obraze. Asi to pomohlo, ale stejně jsem se po čase začal ztrácet v ději a přestal se bavit, i přesto že prostoru pro zábavu tam bylo až až, i když se občas už opakovala. Útrpně jsem to dokoukal a můžu případné zájemce odradit... své diváky si ale určitě taky najde.... jako vše. [ PŘÍBĚH: 2 /// SMYSL: 0 /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 2 /// ORIGINALITA: 3 /// NÁLADA: 2 /// ART: 0 /// STYL: 2 /// CASTING: 1 (3*MAX) ] ()
Pro tři hvězdičky jsem se rozhodl až poté, kdy osvobození zajatci na lodi vykřikovali, že plují do svobodné Ameriky a v podpalubí dřímali veslaři - galejníci... Příběh delegace, která měla dovézt prince Fridricha na svatbu do Sevilly a zároveň ušít pro princeznu svatební šaty. Delegace, v níž byli dva homosexuálové (to je v dnešním "moderním" filmu už trochu zprofanované), katolík, hugenot, Žid a muslim. Zdálo by se dobrá nosná myšlenka, které by člověk zatleskal. Dogma o jediné správné pravdě a morálce, reprezentující španělskou zkostnatělou aristokracii, proti obhajobě svobody vyznání i jednání. Jenže se mi zdálo, že těch pět různých "vyznání" bylo až příliš a vyznělo lacino. Ale občas se objevily dobré vtipy, například návštěva krále u krejčího ve chvíli jeho průjmu, postava ohyzdné panny nevěsty nebo letící hlava jejího krutého tatínka... Jen co jsem vzpomněl. Ty taky tu trojku zachraňují. I herecky to byl všední průměr... ()
Reklama