Režie:
Brian HelgelandScénář:
Brian HelgelandKamera:
Don BurgessHudba:
Mark IshamHrají:
Chadwick Boseman, Harrison Ford, Nicole Beharie, Christopher Meloni, Ryan Merriman, Lucas Black, André Holland, Alan Tudyk, Hamish Linklater, T.R. Knight (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Na začátku baseballové sezóny 1946 se majitel týmu brooklynských Dodgers Branch Rickey rozhodne podepsat smlouvu s Jackie Robinsonem, velmi talentovaným černošským sportovcem. Jackie je na zkušenou poslán na farmu Dodgers - Montreal Royals, aby předvedl svůj um. Rickey Jackieho varuje, že mu sice dobře zaplatí, ale že se musí připravit na nemístné rasové narážky, a to nejen od diváků, ale i od soupeřů. Když Jackie cítí podporu majitele týmu, nabídku přijímá. Záhy se ožení a po skvělém úvodu sezóny v Montrealu je nominován k Dodgers. Robinson je tam vystaven nepokrytému rasismu ze všech stran. Díky své ohromné odvaze a talentu si postupně získává svými výkony nejen spoluhráče, ale i fanoušky a také úctu soupeřů. (TV Nova)
(více)Videa (24)
Recenze (302)
Film jasně spoléhá na sympatie diváka k hlavnímu hrdinovy, kterej po většinu filmu musí snášet rasistický myšlení bilejch američanů a právě v tom je problém. Já nepochybuju o tom, že koncem 40. let to v USA nebylo v vztahu bíljech s černejma na grupáč, ale tady mě to přišlo extréměn vyhrocený a místama jsem měl pocit, že sleduju nějakej fan club Adolfa Hitlera. Film je vystavěn na přílišném emočním extrému, dialogy jsou zbytečně vyhnaný až do krajní meze, jen aby měl divák s hlavním hrdinou soucit, což se mě ne až tak líbí, protože nepotřebuju vodit za ručičku a nechat si slabikovat co je dobro a co zlo. Film umí zaujmout především díky hereckým výkonům, bavilo mě sledovat Jackiho reakce na rasistický chování americkejch buranů, tady Chadwick zahrál fakt velmi přesvědčivě, docela jsem ho obdivoval jak si poradil s tím trenérem Philadelphie. Další herecký výkon, který stojí za zmínku je ten od pana Forda, myslím si, že Harrison si postavu Branche vysloveně užíval a jeho dialogy si vysloveně adoptoval. Jako ukázka amerického rasistického uvažování v pohodě, jen je škoda, že to bylo tak nepřirozeně vyšroubovaný. ()
Negře, Negře, Negře, Negře, Negře - tys to dokázal. Dokázal jsi, že se u rasistického snímku necítím špatně proto, že jsem bílý či přesněji lehce nazelenalý. Místo toho jsem se solidně bavil a ač mám plné zuby nadvlády černochů ve sprintech, neporazitelnosti žluťásků za ping-pongovým stolem či každoměsíčních vítězství indočechů nad sociálkami, tak mi není příjemná představa, že by Usain Bolt, Michael Jordan či Muhammad Ali pobíhali po plantážích místo rozdávání radosti publiku. Zkrátka mne již poněkolikáté Helgeland přesvědčil o tom, že umí z ohraného tématu udělat solidní podívanou a to je moc dobře. ()
Indy si opět nasazuje fedoru a... A vydává se ve jménu metodistického Boha spasit hru. Spojení sportovního filmu a humanisticky uvědomělého integračního hřejivého dramatu v naivním pohádkovém balení je již ze své podstaty kombinace natolik nebezpečná, že výsledný celkem solidní doják je tentokrát spíše nefalšovaným úspěchem. ()
Obstojný sportovní dokument, s pomalejší dějovou linkou, spíš než film mě zaujala doba a rasismus v té době, a že jeden negr dokázal přesvědčit a ovlivnit tolik bílých rasistů, že začali některé negry uznávat jako sobě rovné. A o 10 let později, teď myslím dobu ve snímku, už nikdo nebral v potaz jestli hraje bílej nebo černej, sport se stal zdrojem příjmů a bylo jedno jestli ten nebo ten. Každopádně jsem si to celkem užil a byl jsem zvědav, jak film dopadne. Pro mě bohužel žádné dramo nenastalo a tak pěkná 4ka. ()
Dvaačtyřicítka má spoustu pozitiv, ale i negativ. Scénář je dost jednoduchý, ale přesto poctivě natočený. Chadwick vládne, ale sekunduje mu celá řada dalších herců, Black a další Dodgers, Tudyk, samozřejmě Ford, dále potěšil Meloni nebo McGinley. Myslím, že podobné filmy by se měli promítat ve školách, hlavně tam na slunném jihu těch krásných Spojených států. Nikdy jsem netrpěl nějakou xenofobií k barvě pleti, podstatné je pro mě chování. O to víc mě překvapuje, že v "zemi snů a svobody" je rasismus stále tak moc aktuální, ale tak co čekat od země, která je plná úplných retardů, IQ tykve, Karen kam se podíváš. Smutné. Co se samotného filmu týká, stojí právě na rasismu, respektive boji proti němu. Není vlezlý, naopak. Tak bych si představoval, aby se propagovala volnost, rovnost, bratrství. Nejsem fanoušek baseballu, na to žiju ve špatných zeměpisných délkách. Ale nebyl to jen baseball, brzy následovali i další sporty, jmenovitě třeba Chuck Cooper v basketbalu a ruku na srdce, dokáže si někdo představit NBA (nebo basket obecně) bez Jordana, Kobeho, Shaquilla??? Sport by měl být pro všechny, měl by spojovat a 42, jakožto filmu i Jackiemu Robinsonovi, se to povedlo. PS: "Je to stoprocentní brunet." ()
Galerie (55)
Zajímavosti (21)
- Spike Lee se pokusil natočit film o životě Jackie Robinson už v roce 1995, přičemž do hlavní role tehdy počítal s Denzelem Washingtonem, tehdy byl však projekt „smeten ze stolu“. (Dr Lizal)
- Stadion Rickwood Field, nejstarší profesionální baseballové hřiště v USA, bylo ve filmu použito pro ztvárnění hned dvou dalších stadionů, které již neexistují, a to Roosevelt Stadium v New Jersey a Forbes Field v Pittsburghu. Také se objeví ve scéně, kdy v roce 1945 Jackie Robinson (Chadwick Boseman) hrál v Rickwoodu jako hráč Kansas City Monarchs. (Dr Lizal)
- V roku 1967 bol Branch Rickey (Harrison Ford) uvedený do národnej baseballovej siene slávy. (ludovit14)
Reklama