Režie:
Martin FričScénář:
Martin FričKamera:
Jan StallichHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Jozef Kroner, Jan Tříska, Emília Vášáryová, Martin Růžek, Dana Medřická, Čestmír Řanda st., Ilja Prachař, Jarmila Smejkalová, Josef Větrovec (více)Obsahy(1)
Každý večer vystupují cirkusoví umělci před obecenstvem v oslnivé záři světel a v blyštivých kostýmech. Jako všechno na světě, má i tato velkolepá podívaná odvrácenou tvář. Jsou jí obyčejné, mnohdy však až tragické osudy „lidí z maringotek“, věčných tuláků a cestovatelů bez stálého domova. Mistrem ve vyprávění příběhů z jejich života byl novinář a spisovatel Eduard Bass. Film Martina Friče z roku 1966 spojuje několik Bassových předloh do jednoho celku. Najdeme zde především motivy ze stejnojmenné povídkové knihy, některé prvky však pocházejí ze slavného románu "Cirkus Humberto". Vraťme se tedy pod šapitó cirkusu National, kde začíná příběh nešťastné lásky jezdeckého akrobata Vincka (Jan Tříska) ke krasojezdkyni s exotickým jménem Nina Gruzia (Emília Vášáryová). Zdařilý snímek umocňuje herecké mistrovství Jozefa Kronera v roli starého klauna. (Česká televize)
(více)Recenze (69)
Hezká předzvěst Cirkusu Humberto s excelujícím Janem Třískou v hlavní roli. Příjemná podívaná na - byť trošku idealizovaně podaný - život u cirkusu. Hlavním motivem je Vinckova láska k Nině, zatímco Cirkus Humberto byl jak o lidech, tak o dřině. Ve filmu hraje mnoho výborných herců, nezapomenutelný je i Jozef Kroner v roli Vinckova otce, ale i Čestmír Řanda jako principál. Mužské oko pak spočine na krásných očích Niny - Emílie Vašáryové. ()
Na to, aby som mohol mať k tomuto filmu pozitívnejší vzťah by som potreboval ho mať predovšetkým k cirkusu. A on nám cirkus už umrel tak ako mnohé, čo sme mali za detstva radi. Nadchýnať sa nostalgicky svetom žiarivých svetiel, burácajúcej hudby, vône arény a zvierat a predovšetkým množstva artistov, žonglérov, drezérov a klaunov, to už jednoducho nedokážem. Dosť som sa nudil i keď bolo zrejmé, že na režisérskej stoličke sedí Pán režisér a rozpočet mu nekrátili. Sklamal ma Jan Tříska, ktorého teatrálne prehrávanie ma znervózňovalo. Pre českého diváka je to povinná jazda, takže sa vyššiemu hodnoteniu ani nečudujem. ()
Ze najlepsie ceskoslovenske filmy vznikali v 60. rokoch 20. storocia, je zalezitost dlhodobo znama. Tuna ceskoslovensky legendarny reziser Martin Fric natocil vyborny film. Film je to hodne depresivny a smutny, pojednava totiz o smutnom zivote cirkusovych klaunov a o tom, ze klauni su casto v sukromi tvory smutne a nestastne. Krasna je najma laska ona + on, ale aj rezia je vyborna, pan Fric proste vedel tocit, to bez debaty. Herecke vykony trochu krivaju, dialogy su obcas rozpacite a prilis poznat lacne televizne kulisy. Ale v ramci ceskoslovenskej kynematografie urcite filmarsky nadpriemer a furt lepsie ako sucasne mnohe Vieweghove umelohmotne sracky. 77 % ()
Film Lidé z maringotek je poetikou řeckého ducha, uchváceného nesmrtelnou krásou života. Martin Frič nemohl pojmout celou knižní předlohu Eduarda Basse, ale dokázal utrhnout a předat divákům jeho základní myšlenku o tom lesku a bídě kočovného života cirkusových artistů a pouťových kejklířů. Uhranutí životem vyznává řád romantického kavalírství, zpívá o lásce, která je vedle aplausu diváků povzbuzením i odměnou života. Poezie vnímá i odvrácenou tvář v nevděku, nestálosti a nevyzpytatelnosti, tvrdém drilu a odříkání, přesto i tam nachází krásu, hodnou obdivu, vitální dychtivosti i nespoutaného nadšení ze života. Hrdinou pestrobarevné cirkusové poezie a života je Vincek Bonžůr (pozoruhodný Jan Tříska, a artističtí dublové František Janeček a Harald Štipka), gymnasta na koních, vášnivý v temperatuře prožívání a bezstarostný v celku přízemní tíže bytí. Láska je oslavnou korunovací podstaty lidské existence, vše ostatní nestojí za trápení. Tím smutnějším cirkusovým hrdinou je August (vynikající Jozef Kroner, a klaunský dubl Jaroslav Čejka), klaun a Vinckův starostlivý tatíček. Bohatší životní zkušenosti se lekají žádostivých pohledů touhy jako výraz niterného rozervání profesního poslání při šíření smíchu a zábavy. Hlavní ženskou postavou je Nina Gruzia (velmi zajímavá Emília Vášáryová, a její krasojezdecký dubl A. Vinický), cirkusová krasojezdkyně a Vinckova životní láska. Temperament si díky výchovným preferencím rodičů uvykl na marnivost a hýčkání. Cit versus existenční pohodlí, největší svár lidského nitra v jeho pocitu naplnění. Důležitou postavou je principál (dobrý Čestmír Řanda st.) cirkusu National, domovské scény Vincka a jeho tatíka. Tou nejdůležitější starostí je bezproblémový chod cirkusu, přesto se zajímá i o jednotlivce. Výraznou postavou je Leopold Čongr (velmi zajímavý Josef Hlinomaz), řeckořímský zápasník s potulným pouťovým programem. Sice panuje jisté povědomí o profesní sounáležitosti, přesto je rozhodující vlastní prosperita. A to i za cenu záludných způsobů. Výraznější postavou filmu je Ferdinand Vaňátko (příjemný Jaroslav Rozsíval), statný kotlář a chvilkový zápasník se strachem z rozkazovačné snoubenky. A k výraznějším patří také Marie (velmi dobrá Slávka Budínová), provazochodkyně s kočovným rodinným podnikem. Niterná osamělost je nejzhoubnější lidskou úzkostí, proto se občas spokojí s úlohou náhradníka. Z dalších rolí: laskavý cvičitel psů a šimpanzů Reimann (Ilja Prachař), vzteklý hlídající pes dcerky Niny a drezér koní Lotyš (Martin Růžek), jeho manželka a další hlídač počestnosti dcery Gruzínka (Dana Medřická), hašteřivé akrobatické duo stárnoucích manželů Venclových (Josef Větrovec a Jiřina Štěpničková), kulhavý artista, hledající nové obzory, Beznohý (Vlastimil Brodský), Ferdinandova panovačně přísná snoubenka Karolin (Nina Popelíková), starší Čongrův syn, vyvolavač a rozhodčí zápasení (Václav Sloup), mladší Čongrův syn a zápasník váhy velterové (Jiří Sedlmajer), Reimannova uprchlá manželka (Jarmila Smejkalová), či Ninin vyhlédnutý ženich a ruský kníže (Stanislav Langer). Lidé z maringotek jsou poetikou artistické prestiže, řecký duch našel krásu života a vznáší se nad manéží s dychtivým úsměvem a vítězoslavným pocitem odvahy. Krásné kouzlo života, zpěv idealistického romantismu, láska a poslání. Povznášející poetický prožitek. () (méně) (více)
Úsměvně nostalgické kostýmní drama, přes svoji širokoúhlou barevnost však přece jen i na svou dobu již trošku příliš staromilsky natočené. Krásná E. Vašáryová i opravdu okouzlující Jan Tříska a nakonec celé skvělé herecké obsazení pod režií klasika Maca Friče představují zašlou slávu starého cirkusového řemesla, ten uzavřený svět dřiny, lásek a nenávistí, ale divokého a svobodného ducha, svět na kolech maringotek, celoživotních domovů lidí kočujících tehdy ještě relativně svobodně mocnářstvím, od kolébky až po (mnohdy hořký a bez milovaného potlesku publika) konec kdesi na štaci. Prostě okouzlující, i když dnes již poněkud zestárlý, ale stále zábavný a milý film... :-) ()
Reklama