Režie:
Anurag BasuScénář:
Anurag BasuKamera:
S. Ravi VarmanHudba:
Pritam ChakrabortyHrají:
Ranbir Kapoor, Priyanka Chopra Jonas, Ileana D'Cruz, Saurabh Shukla, Roopa Ganguli, Ashish Vidyarthi, Jishu Sengupta, Haradhan Bannerjee, Akash Khurana (více)Obsahy(1)
Hluchoněmý Barfi se zamiluje do dívky jménem Shruti, která se však na nátlak rodiny provdá za „zdravého“ společensky zajištěného muže. Po mnoha letech se pár setká znovu, ale Barfiho srdce už patří jiné ženě, která se mu nešťastnou náhodou ztratila. Spolu se Shruti se ji pokusí najít a zároveň tak opět prověří i vlastní city. Okouzlující romantický snímek, inspirovaný poetikou filmů B. Keatona nebo Ch. Chaplina, dokládá, že pravá láska nezná společenských mezí ani
kategorií „normálnosti“.
(MFF Cinema Mundi)
Recenze (21)
Příběh o neslyšícím muži jménem Barfi, který má pohodovou povahu, je vtipný a umí s tím žít. Ranbir Kapoor má můj obdiv, že se naučil kvůli roli znakový jazyk. Ve filmu se zamiluje do krásné ženy, která ho vezme na milost, ale pak se kvůli tlaku rodiny musí vdát za zdravého zajištěného muže, tím se jejich cesty rozdělí. Později se stane ochráncem autistické dívky, kterou hraje Priyanka Chopra. Ranbir a Priyanka jsou tu vážně krásný pár. 85% ()
Bollywoodský film, který se vyznává z lásky k Charlie Chaplinovi a Buster Keatonovi? U toho jsem nemohla chybět. Aneb Ranbir Kapoor na jisté cestě za oceněním Filmfare, které ale bohužel minulo Priyanku Chopru ve prospěch Ileany D'Cruz, což je pochopitelné už méně. Protože jak je neoddiskutovatelná dokonalost klauna Barfiho se smutnou tváří kořící ve filmografii mladého Ranbira další mezník, tak autistka Priyanky Chopry je navzdory všemu tou postavou, okolo které se točí celý svět. V Jhilmil by nikdo nehledal sexbombu s křivkami Miss Indie/Miss World. Přesto se v těch velkých kulatých očích zrcadlí tolik emocí, tolik lásky a křehkosti a zranitelnosti, o které by se hereckým elitám všech kontinentů mohlo jen zdát. Zatímco Ileana si zatím prošla svým bollywoodským křestem jen jako ta krásná druhá vzadu. Už dlouho mi nebylo tak dobře, když se potkalo to nejlepší z východu i západu. A proto prosím, pěstujte v *ollywoodech více klasické grotesky. A pokud si všimneme těch 70. let, ve kterých se to odehrává, nabízí se paralela s Om Shanti Om a člověk se pobaví ještě více nad tou policejní byrokracií. #festivalbollywoodskehofilmu ()
Vizuálně asi nejkrásnější indický film tohoto roku. Zatímco ve svém předchozím (a výborném) snímku Kites odkazoval Anurag Basu na žánry amerického filmu, v Barfim! se otevřeně hlásí k tradici němých grotesek (Ranbir Kapoor se svým nalíčením a hereckým projevem stylizuje do podoby svého dědečka, významného bollywoodského filmaře Raje Kapoora, který se inspiroval Charliem Chaplinem) a k francouzskému hnutí Cinéma du look, tudíž je na filmu odehrávající se v koloniálním prostředí Dárdžílingu a Kalkaty zřetelný evropský otisk. Jestliže si malebná mizanscéna a působivé tělesné herectví všech hlavních postav zaslouží ocenění, syžet vyprávěný třemi různými vypravěči v několika časových rovinách už mnoho uspokojení nepřináší a přes zahrnutí několika potencionálně vypjatých situací mu schází dramatické napětí. Barfiho úspěch u indických diváků se tedy nejspíš odvíjí od jeho technických kvalit a skutečnosti, že se vymyká tuctové bollywoodské produkci; na oscarové soutěži, kam byl letos vyslán, však nejspíš příliš nezazáří. ____Vlastně bych řekl, že Barfi! je takový indický Pan Nikdo: byť nejde o sci-fi, je to film obdařený malebnou vizualitou, který se tváří, že sděluje vznešené pravdy o životě, ale přitom je strašlivě banální a stojí vlastně jen na řetězení "originálních" nápadů vykradených z jiných děl. ()
3,5. Milý příběh, ale příliš dlouhý a občas překombinovaný. ()
Indie letos do oscarového (textový editor zarputile přepisuje na ovarového) klání vyslala „Bollywood“. V hlavní roli Priyanka Chopra, a… dál zajisté nemusíme pokračovat. Chcete-li čistoskvoucí záběr, pusťte si film z Bombaje. Podmanivá hudba, nádherné tváře, srdcervoucí lovestory, trocha duhy a několik záběrů ve slunečním svitu, nikde ani smítko. Otravná stopáž. Takhle to v Bollywoodu bylo a bude. A tentokrát i groteska. kult pro Cinema Mundi, 2013. ()
Film se vyznačuje líbeznými záběry na čajovou krajinu doprovázenými líbivou hudbou, která se ale opakuje, až omrzí. Výborně autoři využili Barfiho hluchotu, když divákovi i ostatním postavám je jasné, že se něco děje, ale Barfi neslyší ani, když se mu nějaké drama odehrává přímo za zády. Skvělým nápadem bylo vrátit se v některých částech snímku do grotesky, kterážto taky byla němá, a Barfiho blbnutí opravdu baví. Třeba fígl, jak utéct policii za pomoci zrcadla, je brilantní. Film si vystačí bez dialogů v dlouhých sekvencích, i v těch, které nejsou groteskní, a funguje neskutečně skvěle. --- Něžně dojímavý je postupně rostoucí cit mezi hluchoněmým mladíkem a mentálně postiženou dívkou. ______ Na škodu byla přílišná stopáž snímku, podivné přeskakování v čase, které je nepřehledné a taky zamotaná až chaotická zápletka s několikanásobným únosem. /27. 7. 2017/ ()
Veľmi krásny film. Už len fakt, že sa inšpiroval tými najzaujímavejšími komikmi v histórií ako je Chaplin, Keaton, robia z Barfiho poctu a zároveň samostatne fungujúci film. Komická rovina funguje na výbornú. Temnejšia zápletka tiež. A čo je pre mňa rozhodne najväčším plusom je krásne rozvinutý vzťah medzi Barfim a dvoma herečkami Priyankou a Ileanou. Obidve čarovné a skvele fungujúce v nádhernom prostredí Kalkaty a Darjeelingu. Film mi učaroval a pobavil tým najlepším spôsobom. Síce som sa musel pousmiať nad miernym vykrádaním - scéna s klincom na ceste je rovnaká ako v Kitanovom Kikujirovi, ale inak je to film ktorý pohladí srdce a dušu. A o to predsa v Bollywoodskych filmoch ide. Jedna z najlepších ukážok toho ako sa to má robiť. ()
Barfi je dalším dokladem toho, že Bollywood není jen do sebe uzavřená filmová enkláva zcela podřízená indické kultuře a stamilionovému, z velké části negramotnému publiku. Čím dál častěji se objevují snímky, které čerpají z hollywoodských vzorů a otevírají se tak západnímu publiku, pro nějž jsou srozumitelné i snesitelné. Méně často se v dílech odráží evropská filmová tradice následující stopy Sathádžída Ráje. V Barfim se podařilo poměrně úspěšně spojit obě linie - vědomě čerpá ze stále úspěšné a celosvětově přejaté šarmantně-pitoreskní linie započaté Jean-Pierrem Jeunetem a tu obohacuje o smršť gagů němé americké grotesky i o postupy klasického melodramatu. Vše je doplněno pestrobarevným vizuálním ohňostrojem a žánrovou hybridností, v nichž se země vzniku rozhodně nezapře. Příběh hluchoněmé čisté duše, její nešťastné lásky a nalezení citové jistoty a upřímnosti u autistické dívky, zasazený do malebného "mezinárodního" prostředí Darjeelingu, je od prvních záběrů okouzlující, nápaditý a velmi dynamický. Chaplinovská hlavní postava, neustále se pohybující na hranici životního elánu a jímavé sentimentality v Kapoorově vyjimečném hereckém podání jednoduše fascinuje. Když se k ní v reminiscenci na slavného Kida přidá rovnocený partner v podobě mentálně zaostalé dívky, dávající v řadě momentů vzpomenout na legendární Gelsominu ze Silnice, člověk ztrácí odstup úplně a je schopen snímku leccos opustit. Miss World Priyanka Chopra zde předvádí výjimečný herecký výkon, když ve svých třiceti letech zcela autenticky ztvárňuje nezletilou dívku, která nikdy nepřestane být bezbranným dítětem. Pomineme-li ale velmi silnou hereckou složku a neustále přítomný podmanivý esprit, vyjeví se řada problematických bodů. Stopáž je vzhledem k jednoduchosti příběhu natažena, čemuž přispívá komplikovaná narativní výstavba, která vyznívá spíše samoúčelně, i když se v ní rodí jisté napětí a zvyšuje závěrečné emoce. Vyprávění je nevyvážené v tom, že je slepencem tří žánrově i náladově odlišných příběhů - magické romance s hořkým koncem, jímavého dramatu o spříznění dvou osamělých duší a temnějšího detektivního příběhu s vyšetřováním podivného zločinu. Když k tomuto hybridu přičteme ještě nepřeberné množství komických vsuvek, mnohdy přímo kopírujících slavné groteskové scény (Barfi probouzející se na klíně sochy v okamžiku, kdy je veřejně odhalována) a honičky, nenapadne nás nic jiného, než představa přeplácaného dortu. Naštěstí se režií daří roztříštěnost celku dostatečně zahladit, dát snímku přirozené plynutí, jednotlivé žánrové linie zařadit do souvislého a přehledného celku s jasným směřováním. Všechny narativní rozpory nachází jakési "smíření" ve vrcholně sentimentálním závěru "po mnoha letech", kterému se podaří vyždímat emoce do naprostého sucha. Poté, co divák v rozmáchlém příběhu s postavami prožil, však tento vrchol přináší jakési zadostiučinění. Navíc v rámci chaplinovské tradice a krystalicky čistých žánrových modelů (které i přes smíšení neopouštějí své hranice) nemá smysl jej odmítat. Indická kinematografie má svá specifika a to, co je již v západní kinematografii překonané či nemístné, zde přetrvává v původní síle a čistotě. A právě v tomto "přežívání" lze v současné postmoderní době vnímat nezvratné hodnoty, které by bylo škoda nechat vymizet. (Cinema Mundi 2013) () (méně) (více)
Skoro dokonalý film, nádhera, láska... ()
Trochu Chaplinovsko-Hulotovské grotesky + francouzské atmosféry + Amélie + krásný němý Ranbir + Miss India/ World v roli autistické holky - to vše v trochu spletité a indicky netypické pohádce (žádný zpěv, tance málo, chybí happyend v plném slova smyslu). Je to super a je to celý na youtube, dokonce s anglickými titulky! ()
Strašně mi chybí v současné kinematografii vizuální gagy a groteska. A mám pocit, že to byl schopný zreplikovat akorát Jackie Chan a to už je docela dlouho. Tohle je prostě indická romantická pocta Chaplinovi, Busteru Keatonovi a Haroldu llodovi s přímými citacemi. Proč to prostě nenapadlo někoho v Hollywoodu? Prostě něco jako Hugo Cabret od Scorseseho, akorát s groteskou. Hlavně je to parádně vymyšlené, protože je ústřední hrdina hluchoněmý a fakt si s tím film krásně hraje. Možná to má jak je u Indů zvykem až moc vrstev. Co jsem v titulcích koukal, že tam hrála Priyanka Chopra, vůbec bych jí nepoznal. Škoda, že na západě je jenom za ozdobu a ona umí i hrát. Byl jsem nadšený 9/10 ()
Nie som veľký fanúšik grotesiek, k čomu toto tak nejak spelo. Spočiatku veselý optimistický príbeh sa v závere prehupol do citovky a vymačkal so mňa aj slzy. Tak nejak podvedome by som chcela zaujať k tomuto filmu negatívne stanovisko, ale vďaka Ranbirovi, ktorý sa mi film od filmu dostáva viac od kožu, sa to proste nedá. Ako vždy bol skvelý, komický keď treba, vážny keď treba a aj romantický keď treba... jediné neagtívum filmu je Priyanka, má smolu nemám ju rada, v niektorých filmoch som síce ochotná ju tolerovať, ale tento to teda nie je. Inak, odhliadnuc od Priyanky, je to pekný film na vážnu tému, ale na Oscara to nie je. ()
Po zhliadnutí tohto filmu mám skutočne zmiešané pocity ohľadom konečného dojmu. Na jednu stranu zaujímavý scenár s kvalitným posolstvom a nápaditými osudmi hlavných postáv, na druhú stranu pre mňa absolútne neatraktívne podanie zaobalené v grotesknom obale á la Charlie Chaplin (čo absolútne nie je moja šálka čaju). Dej spočiatku úplne vlažný a postava Barfiho mi išla skôr na nervy svojou infantílnosťou, ale potom sa to celkom slušne zamotalo a nabralo to konečne nejaký dramatickejší spád. Celkovo mám však pocit, že keby to bolo podané ako klasická dráma (bez toho groteskného štýlu), tak by to malo u mňa oveľa väčší úspech. Každopádne, Ranbir to zahral skvelo, a Priyanka taktiež, Ileana bola v tomto prípade skôr takou ozdobou... 3* ()
Výborná záležitosť a už druhý bollly ktorý tú nomináciu mal premeniť na oscara. Lagaan to ťahal v tom serióznom tóne, ale tu to kapoorovci skúsili na tom druhom fronte. Cinefilnom. A výborne uchopenom. Výborne zahranom a ešte výbornejšie zrežírovanom. Ranbir vládne a Priyanka opäť dokazuje, že má na viac ako len byť pekná. ()
už je to tak měním Sharukha za Ranbira, byl úžasný, scény z grotesky perfektní a svoji roli zvládl 100%, i slza ukápla... ()
Velmi milý romantický snímek, který je směsicí hollywoodské a bollywodské filmařiny. Kupodivu to dobře funguje a jednotlivé styly se moc mezi sebou neperou. Hlavní hrdina mi vizuálem k srdci zrovna nepřirostl, ale zato svým chování ano. Jde o správně potřeštěného hluchoněmého chlapíka, který je stále dobře naladěn a vymýšlí různé psí kusy. Na ženskou část hlavního "trojúhelníku" je navíc radost pohledět a k tomu Priyanka Chopra přidává úžasný herecký výkon. Snímku bych vytkl jen zbytečně velkou stopáž a občasnou překombinovanost (jak dějovou, tak někdy zbytečné střídání časových rovin). Přesto jde o krásnou a netradiční romantickou komedii, která vás minimálně na jeden večer spolehlivě zabaví, ke čtyřem hvězdám tentokrát mnoho nechybělo. ()
Šarmantný filmík. Naozaj sa vymyká zo zaužitého 'bollywoodskeho' vzorca, ale to sa v posledných mesiacoch (rokoch?) stáva čoraz častejšie. Osobne ma najviac zaujali lokácie a použitie hudby. Francúzské melódie som privítala rovnako ako westernovské bgm v Dabanggu :) Krásne herecké výkony od hlavnej trojice, najmä Ranbir a Priyanka boli fantastickí. Prvá polovica filmu ale nie je v súznení s druhou. Okrem častej "inšpirácie" inými filmami sa režisér asi nevedel rozhodnúť, ktorú z načatých tém má dotiahnuť do konca. V konečnom dôsledku pôsobí film nezosúladene a mierne chaoticky., prelínanie časových línií bolo úplne zbytočné. Váhala som medzi 3-4 hviezdičkami, ale keďže na mňa nemal skoro žiadny citový dopad, prikláňam sa k nižšiemu hodnoteniu. Neviem, možno som mala príliš veľké očakávania... ()
I když mě to místy přišlo absurdní a občas mě štvaly snad všechny postavy, bylo to působivé. Bylo to nečekané, čirá zvědavost mě udržela u sledování a dál si nesu barevnost příběh stejně jako to, kolik v sobě Barfi nesl života. K vyjádření lásky není třeba slov a je krásné, když se někdo nebojí vyjádřit sám sebe zcela svobodným způsobem. Myslím, že postava Barfiho může být pro všechny velmi inspirativní, mít tak trochu jeho bláznovství a bezprostřednosti, to bych naordinovala každému. Myslím, že skvělé pantomimické představení s nádechem grotesky a starých filmových časů. Určitě zajímavé i pro ty, co je jim umění mimů cizí. ()
Indii mám spojenou s několika hodně povedenými filmovými zážitky. Barfi se taky snaží, seč mu síly stačí, ale vlak mu ujíždí v jednoduchosti příběhu, kterou má většinou Bollywood zmáknutou na jedničku. Je to takový rozházený sled pestrobarevných etud, které spolu při té na poměry Indie krátké stopáži, ani moc nekamarádí. Většina humorných scén by si vystačila sama třeba v pořadu Zdeňka Izera a celý film je přeci jen až příliš uměle vyšroubovaný do podoby němé grotesky, než aby v divákovi probudil emoce, jak to umí snad jen v Indii, škoda. ()
Krásný infický film, který je pro mě tak trochu překvapením. Režisér Basu se nijak netají tím, že se nechal inspirovat jednak komiky z počátku kinematografie, jako byl Charlie Chaplin a jednak filmem Amélie z Montmartru. Právě barevnost a hravost, která se objevila už v Amélii, prosakuje celým tímto filmem o nesobecké lásce na celý život. Co bych chtěl ale zdůraznit, je herecký výkon Priyanky Chopry, kterou jsem do té doby znal spíše z filmů, kde bylo její hlavní úlohou vypadat dobře. Tady ale hraje náročnou postavu autistické dívky, jejíhož ztvárnění se zhostila na výbornou a já jsem byl nucen změnit názor na tuto herečku. Doufám, že se od ní brzo dočkám dalšího takového překvapení... ()
Reklama