Režie:
Boris RodriguezKamera:
Philippe KressHrají:
Thure Lindhardt, Georgina Reilly, Alain Goulem, Stephen McHattie, Paul Braunstein, Jon McLaren, Matthew Stefiuk, Rachelle Casseus, Dylan Smith, Sean Tucker (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Lars kdysi býval slavným malířem, ale už deset let nenamaloval jediný obraz. Přijímá tedy místo učitele v umělecké škole v ospalém kanadském městečku, kde hodlá pomalu zapomenout na svou dávno ztracenou kariéru. Po nepříliš vlídném přijetí ze strany místních obyvatel se sblíží s mentálně zaostalým Eddiem, se kterým je nucen sdílet ubytování. Eddie má bohužel jednu zvláštní vlastnost: po nocích běhá náměsíčně po kraji a dáví zvířata. Lars z toho zprvu není příliš nadšený, ale když už má jednoho dne plné zuby neustále štěkajícího sousedova psa, rozhodne se Eddieho problému zlomyslně využít. Jak už však napovídá název filmu, Eddieho řádění se poněkud vymkne kontrole. Lars ale díky němu po letech opět nalézá inspiraci pro svá plátna. Inspiraci, o kterou rozhodně nehodlá přijít. Co ale potom, když začnou docházet nepříjemní sousedé? Kam až je schopen umělec zajít, aby získal zasloužené uznání? (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (2)
Recenze (26)
,,Kde je Eddie? - Je vonku a požiera ľudí." Škoda že sa tento film musel hrať na horor resp. komédiu pretože z toho mohla byť ďalšia skvelá severská dráma ktorá by si zaslúžila plný počet. Bolesť, strach, smútok a zlo sú skvelou inšpiráciou k umeniu a tak tomu bolo aj v tomto filme. Predsa nie je lepší pohľad než vidieť to ako autistický retard požiera ľudí a potom sa vlastne všetci tvária že on za to nemôže. V svojej podstate je tento film skvelý prírastok do žánru a potenciál bol z veľkej časti naplnený. 7/10 ()
Jako jednohubka to funguje celkem dobře, ale znovu to vidět fakt nemusím. Podle mě si měli tvůrci ujasnit, zda chtějí, aby to byla hororová komedie nebo napínavé béčko, tohle totiž nebyla ani zábava a nebyl to ani horor. Jediné plus je to, že sem nasadili sympatickou Georginu, která mě zaujala už v Pontypoolu. 40% ()
Další z těch případů, kdy mladý zanícený tvůrce má zajímavý nápad, ale nedokáže ho dostatečně dobře rozvést. Eddie doplácí na nevyrovnanost, žánrovou nevyjasněnost a špatnou dramaturgii. Některé momenty jsou vtipné, pár nápadů zajímavých a coby půlnoční oddych po náloži náročných filmů je to celkem OK, ale dál se tím nemá cenu zabývat. ()
Tedy komedii bych ze žánrového zařazení rozhodně vyškrtnul. Pokud se ovšem někdo válí smíchy u scén, kdy Eddie trhá hlavy a žíznivě pije z dvoumetrových gejzírů krve, pak by to komedie být mohla. Nejde ani o horror - jako u řady dalších špatně zařazených filmů, jelikož bát se nebudete. Horror je strach a nikoliv zabíjení a gore. Jde o velmi smutné drama o posedlosti umělce, která vede až k.... ano, tam. Člověku je z tohohle filmu teskno. Zpočátku to vypadá jako nějaká verze Univerzální uklízečky, ale brzy se snímek přehoupne někam úplně jinam. Malíř, co tvoří úžasné obrazy (a ty opravdu za to stojí!), propadá droze, kterou k tvorbě potřebuje. Jenže jak si tělo zvyká, je třeba dávky zvyšovat... Jinak podezírám autory, jestli se neinspirovali filmem Jen ho nechte, ať se bojí... ()
Co je umělec ochotný udělat pro inspiraci? Podle filmu touha po inspiraci nezná mezí, kam si pro inspiraci chodil režisér Eddieho, to se ve filmu nedozvíme, ale ať to bylo cokoliv, rozhodně to funguje! Nečekal bych že je možné natočit film tak , aby při záběru na rozervané lidské tělo celé kino vybuchlo smíchy, nebo že polonahý člověk celý od krve vyvolá stejnou reakci, ale Boris Rodriguez to dokázal. Způsob jakým kombinuje humor s brutálním násilím je brilantní, film má spád, divák nedostává příliš možností se nudit, příběh je zajímavý a poměrně originální. Velký respekt patří také hercům. Sympaťák šerif, který se tváří že neumí do pěti počítat, ale zdání klame, jeho tupý humor a závěrečný výstup při titulcích mi vykreslil na tváři široký úsměv, Eddie co by naivní canibal s výčitkami svědomí svojí roli také hraje perfektně, ale především Thure Lindhardt v hlavní roli mně naprosto okouzlil. Každá scéna, kdy jím cloumá rozpolcenost, každý tik a cuk v obličeji dávají dohromady symfonii emocí a pocitů přebíhající po Larsově tváři. Ještě jednou musím zmínit humor kterým je celý film nasycen a je pro tenhle film perfektní. Pokud někomu nevadí trochu násilí a krve navíc a zároveň se chce dobře pobavit, můžu Eddieho jedině doporučit. Rád bych dal 4*, ale bylo by to nefér vůči jiným "čtyřkovým" filmům, proto hodně silné 3* ()
Reklama