Režie:
Martin FričKamera:
Ferdinand PečenkaHrají:
Hugo Haas, Světla Svozilová, Adina Mandlová, Jiří Hlinomaz, Ladislav Boháč, Saša Rašilov st., Věra Ferbasová, Mirko Eliáš, Zdeňka Baldová, Marie Ptáková (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Profesor Antonín Karas je příkladem mravného života pro celé městečko. Je proto zvolen čestným předsedou Spolku pro povznesení mravnosti. A to vše až do okamžiku, kdy se nezván a nečekán zjeví v plné kráse jeho prohřešek z mládí v podobě téměř dospělé nemanželské dcery Věry, zvané Káčátko… Bláznivá komedie Mravnost nade vše byla natočena za zvláštních okolností. Na konci roku 1936 společnost AB neměla už žádný vhodný scénář k realizaci, a hrozilo nebezpečí přerušení práce. Režisér Martin Frič a všestranně nadaný Hugo Haas spolu s Otakarem Vávrou během týdne vymysleli scénář na námět J. Erbenové, který se vysmíval měšťácké prudérnosti. Martin Frič v Lidových novinách humorně vzpomínal, jak se dělal „film na rybu“: barrandovští zaměstnanci si tak mohli o vánočních svátcích přilepšit. Za další týden se film natočil s řadou známých herců. Hugo Haas si s chutí zahrál hlavní roli, profesorovu ženu Světla Svozilová, jejich dceru Adina Mandlová a Káčátko Věra Ferbasová. (Česká televize)
(více)Recenze (171)
Především výborný Hugo Haas je pravým klenotem tohoto filmu. Jeho profesor hlásající mravnos, mravnost a nic než mravnost nade vše, což dovádí až k takovým extrémům, že doma zakrývá sochám a obrazům nemravné partie, a přitom je konfrontován se svou krásnou minulostí, která podle jeho mínění nezapadá do jím hlásaných pravidel, je okouzlující a Haas ho zahrál se sobě vlastním komickým mistrovstvím. ()
MRAVNOST je dalším projevem rodící se nesporné kvality českého filmu československé éry třicátých let. Už scénáristická trojice - Frič, Haas, Vávra - byla velkým příslibem, který Fričova režie dokázala ještě dále zhodnotit a posunout. Úsměvný ortel nad zbytky rychle se bortící secesní prudérie spolu s tím, že role vznikaly opravdu na tělo - je to evidentní z pracovní svěžesti jak realizačního štábu, tak hereckých protagonistů - nenápadně naznačuje nástup nové kultury druhé poloviny minulého století. Film umožňuje také pochopit, jak je možné, že řada herců, které z té doby známe z jejich dobových šarží diblíků, mladomilovníků, tragédů, zvládaných až na ochotnické úrovni, se o dvacet-třicet let později mění v nezapomenutelné koryfeje nové vlny klasického moderního filmu let padesátých až sedmdesátých. Uvážíme-li navíc, že film byl realizován v obvyklých drakonických technických i časových limitech doby, obdiv a radost, kterou pociťujeme po jeho zhlédnutí, se mění v zasloužený obdiv. Vynikající, v mnohém oproti jejich dobovému kontextu atypické herecké výkony Haasův, Mandlové i Ferbasové doplňuje nenápadný debut Jiřího Hlinomaze (podle fyziognomie obličeje soudě možného příbuzného herce a naivistického malíře Josefa Hlinomaze) a pozoruhodně vyrovnaná, vzorně provedená kreace Saši Rašilova. Svěží, rychlým spádem probíhající nápaditý děj dotváří skvělý dojem z komedie, která si v době svého uvedení kladla nanejvýš skromný cíl: pobavit co nejdéle co nejvíc diváků. Cíl, který nejenže byl dosažen, ale i - jak se dnes ukazuje - také nadčasově překonán. ()
Kupodivu nejlepší postavou z celého už tak dost dobrého ansámblu je Saša Rašilov, který jediný zná všechny nuance událostí a zároveň stojí mimo a je jen pozorovatelem. Jeho nezvladatelné výbuchy smíchu v nejméně vhodné okamžiky jen dokreslují absurditu celé situace. Nejde o žádný okatě mravokárný film. Říká jen, že máme být sami sebou. ()
Obsahově skvělá komedie. Moc se mi líbilo jak Haas přijal Ferbasovou jako nevlastní dceru do rodiny a jak políbil svou manželku Svozilovou. Nejvíc mě však pobavila ta scéna večer, kdy měli být všichni v posteli, ale vzhledem k tomu, že si každý přečetl ten vzkaz, tak se věci vyvinuly trošku jinak. :D Jedinéco považuji za trapné a zbytečné z celého filmu, je scéna kdy se Elijáš zamiluje do Mandlové. Když ji nemiloval od začátku a vůbec si ji nevšímal, tak by se asi v realitě z toho vzniklo těžko něco víc. Láska na první pohled se projeví hned a člověku by mělo správně záležet na tom, jak se ten druhý chová a né jak vypadá. ()
Jedna z nejlepších komedií s Hugo Haasem, jíž však jistě přispěl výborný a vtipný scénář a režie Martina Friče, který už tehdy byl mistrem svého oboru. Svěží to nápad, jak touto satirickou formou karikovat falešnost toho, o čem lidé (v tehdejším chápání) říkalo mravopočestnost. Bylo to řečeno na samém začátku, když se bavily místní báby: "To je člověk sama mravnost a počestnost"... "A jak se mu to stalo?" - Rozhodně nejlepší vtip celého filmu. Zápletka jednoduchá, v různých obměnách v tehdejším filmu používaná, zde asi dospěla k tomu nejlepšímu a nejklasičtějšímu. Výborný také Saša Rašilov, Zdenička Baldová i na sebe nadprůměrná S. Svozilová. Také Adina byla lepší v rolích, kde hrála "obyčejné" dívky než nabubřelé měšťácké slečinky. Film znám nazpaměť a vždy si ho rád shlédnu znovu. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (10)
- V přednáškové místnosti na začátku filmu je možno spatřit bystu ze sousoší "Hermes s malým Dionýsem" (Muzeum Olympie), táž je ještě použita v ateliéru sochaře Konráda. (Jezinka)
- Martin Frič, Hugo Haas a Otakar Vávra napísali scenár za 14 dní. (Raccoon.city)
- "Mravnost nade vše" ve filmu vysloví Hugo Haas osmkrát. (Siriuss)
Reklama