13. komnata - Série 7 (2011) (série)
Obsahy(1)
U herečky Kláry Pollertové-Trojanové se deprese poprvé objevily v roce 2001. Dva měsíce trval stav, který dosud neznala: ztratila náladu i zájem o cokoliv, byla unavená, sebemenší maličkosti ji rozhodily a vytáčely do nepříčetnosti. Zničehonic se u ní dostavovaly nekontrolovatelné záchvaty pláče, a to kdekoliv, doma o samotě i na veřejnosti mezi lidmi. Vyvrcholilo to v létě, kdy byla na návštěvě u rodičů. Hodně (a bezdůvodně) křičela na malé syny, kterým bylo deset měsíců a dva roky. Pak vracela časopis sestře a rozplakala se. Sestra ? protože si předtím prošla něčím podobným ? vzala telefon a objednala Kláru u psychiatra. Ten stanovil diagnózu: klinická deprese.
Lékaři často nazývají depresi tichým zabijákem. Neléčená deprese totiž končí sebevraždou. Přitom společnost ještě pořád bere depresi na lehkou váhu, ne jako vážnou nemoc. Každý občas řekne, že má "depku", zatímco opravdová deprese přináší stavy beznaděje, absolutní ztráty chuti k životu, pocity naprosté únavy, kdy se člověku ani nechce vstát ráno z postele. Největším problémem deprese je, že není vidět.
Psychiatr několikrát Kláře nabídl hospitalizaci, a to pokaždé, když se její stav zhoršil. Ona vždy odmítla a brala "jen" prášky, které jí předepsal. Doma pak zažívala pocity beznaděje. Byly dny, které by nejradši celé prospala. Jela s kočárkem po parku a únavou jí padala hlava. Přestala jíst, neměla chuť, za den snědla třeba jen půl housky se sýrem. Zhubla pod padesát kilo. Manžel mezitím pracoval a ona se tím pádem musela starat o rodinu. Neměla nikoho na pomoc, nemohla odjet někam na týden a být v klidu. Na druhou stranu ji právě rodina nabíjela."Mám pro co žít," říkala si.
Po čase jí psychiatr doporučil psycholožku. Klára sice věděla, že jí léčba pomáhá, ale návštěvy psycholožky se pro ni stávaly noční můrou. Hlavně první dva měsíce terapie, kdy se při sezeních dostávaly až na dřeň. Pomalu si přiznávala věci, které si odmítala přiznat. Po hodině u psycholožky byla tak vyčerpaná a rozhozená, že by nejradši zalezla pod peřinu a nebyla. Zároveň to však bylo očisťující a osvobozující.
Na určitou dobu brát prášky přestala. Ale tím problémy úplně neskončily, deprese totiž vyléčit nejdou. Problémy se opět vrátily o Vánocích 2010. Vrátila se k lékům, začala se smiřovat s tím, že deprese je součástí jejího života a ona se musí s touto nemocí naučit žít. Toto poznání spolu s pochopením manžela a podporou rodiny jí pomáhají se s tím vyrovnat.
Průvodcem 13. komnaty je redaktor Martin Moravec.
(oficiální text distributora)
Recenze (9)
Upřímné, jasné, konkrétní.. žádné laciné a zbytečné odbočky, jak jsme bohužel u cyklu 13. komnat zvyklí!! ()
Těžko se hodnotí 13. komnata, u osoby, která má všechny předpoklady pro spokojený život, ale není tomu tak. Jestliže řada 13. komnat jsou o ničem, či reklamou na osoby, které je točí, tak zde jde o opak. Klára je záhadná osoba, těžko říct, čím to je, člověk by se s ní musel obeznámit více, a stejně by to Kláře osobně nepomohlo, jen by měl v sobě člověk o ní víc informací, které by její život ale určitě nezlepšily. Má čtyři syny, patrně herecky nejúspěšnějšího protagonistu po změně režimu, bratra doktora, ale stejně je její život protkán smutkem,bolem, sebetrýzní. Ví o svých problémech, ale asi neví, jak je řešit...Na rozdíl od dřívějších hereček, třeba Klára Doleželová, jdu-li dál Jana Rybářová, či ještě o kousek dál v čase Zorka Janů, tak u ní jde přece jen o menší herecký talent, ale po lidské stránce vydržela zde déle, než jmenované, a především s menším tlakem osobním, ze strany okolí, než uvedené, hlavně polsední dvě. Kde hledat tedy příčiny jejího podivného života? Těžko říct, určitě si ale zaslouží obdiv, že bojuje. ()
Upřímné sdělení. A těším se, až jednou bude Klára hrát ty starý babky:-) ()
Jednoduché a potřebné pro všechny, kdo mají stejné problémy. Ať už proto, že je výpověď Kláry Pollertové povzbudí, anebo je přesvědčí, aby začali hledat pomoc. Jak tam říkal psychiatr:pravděpodobnost, že rozchodíte zlomenou nohu je vyšší, než pravděpodobnost, že rozchodíte depresi. . /13. 11. 11./ ()
Víc takových Třináctých komnat. Líbila se mi Klářina upřímnost a bezelstnost, s jakou se o své nemoci rozpovídala, a má štěstí, že si v těch dvaceti vybrala (když na ni mrkal) Ivana za manžela. Jednoduchý scénář, jasně definovaný problém - skvěle odvedená práce natáčecího týmu. Držím Kláře palce, aby boj s depresemi vyhrávala a ať je mimčo zdravý. ()
Jednozačné přiznání, žádné kličkování, vše Klára řekla narovinu. Doufám, že už ji to vše bude jen vycházet, jak si bude přát. 60% ()
V titulcích filmu uvedeno: režie Zuzana Zemanová. ()
Jednoduché, odbyté, nepropracované, zbytečně okecané, čekal bych víc informací o nemoci než pár rozhovorů s jakýmsi strejdou doktorem kráčejícím chodbou. ()
Jedna z nejlepších "Třináctek" - zdá se mi, že se o životě s depresí stále moc nemluví a když už o tom nějaký pořad je tak nestojí za moc. ()
Reklama