Režie:
Martin FričKamera:
Václav HanušHrají:
Vlasta Chramostová, Majka Marie Tomášová, Miloslav Holub, Vladimír Ráž, Otomar Krejča st., Karel Peyr, Jaroslav Mareš, Věra Kalendová, Terezie Brzková (více)Obsahy(1)
Drama z doby nacistické okupace začíná na nádraží, kudy projíždí transport s německými vojáky. Vlak zůstane stát kvůli improvizované sabotáži jednoho z železničářů. Odbojářská spojka Růžena Kubínová (Vlasta Chramostová) je zatčena při náhodné razii. Cynický rada Dönnert (Miroslav Holub) odhalí její falešné doklady a nechá ji krutě vyslýchat. Tuší, že by mohla přispět k odhalení celé skupiny. Do její cely nasadí konfidentku Hertu (Majka Tomášová), jež se vydává za bezúhonnou Anču Novákovou. Německá agentka vzhledem ke svým hereckým schopnostem dočasně získá Růženinu důvěru. Klíčovou informaci se ale nedozví... Film měl původně točit režisér Václav Gajer. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (70)
Zdařilé válečné drama s minimem výstřelů a viditelného násilí, což kvituji a hodnotím velmi kladně, se zajímavým příběhem, který výrazně popotáhly Vlasta Chramostová a mně neznámá Majka Tomášová. Nad samotným závěrem blahosklonně přimhouřím oko, na oplátku za Miloslava Holuba a Jaroslava Mareše. ()
Příjemné překvapení letního večera. Bylo velmi zajímavé sledovat, "jak nás ti gestapáci kdysi vlastně brali", co jsme pro ně znamenali. Podle konspirací a plánů představitelů Gestapa, které osnovali, byli pro ně Češi docela oříšek. Hrubou silou a terorem, ale i intrikami a důkladně promyšlenými akcemi se z nás snažili udělat pokorné a vystrašené otroky. S velmi nejistým výsledkem. Aspoň takový dojem jsem z filmu měla a hodnotím nadprůměrně. ()
Možná to bylo trochu naivní (hlavně na konci), ale rozhodně je to poctivý film. Dobré okupační drama, které je neprávem poněkud zapomenuté. Starý dobrý Frič. ()
Velké překvapení. V roce 1950 bych nečekal takovýto film o odboji, postavený více na psychologii než akci. A vlastně zcela nedotčený dobovou ideologií. Tedy myslím, že Majka Marie Tomášová zde podala přesvědčivější výkon než Vlasta Chramostová, jejíž odbojářka je trochu naivní. Ten konec, kdy z Němců udělají odbojáři naprosté pitomce, je trochu mimo. ()
Já si Martina Friče spojuju častěji s trošku jinými filmy. Vlasta Chramostová mě hodně překvapila. Většinou jsem ji viděla už jako paní v letech. Místy to bylo hodně naivní, ale jako celek to bylo velmi zajímavé válečné drama, které mě zaujalo a ani na chvilku nenudilo. Miloslavu Holubovi byli Němci zřejmě souzení, ovšem tady byl větší psychopat, který se zřejmě neštítil ničeho. ()
Němci jsou ďábelsky chytří, ale na český komunistický odboj nemají. ()
Druhý film Vlasty Chramostové, ve kterém předvádí silný a nezlomný charakter ženy, která se v období protektorátu zaplete do odbojové činnosti proti Říši, je zatčena gestapem a krutě vyslýchána. Za velkou zmínku stojí role vrchního gestapáckého rady v podání Miloslava Holuba, jenž je tak nechutně slizký a zákeřně jedovatý, že z něho jde opravdová hrůza, a role konfidentky gestapa, kterou bravurně ztvárnila Majka Marie Tomášová. Film by se mohl zdát být jako komunistická agitka, poněvadž všichni odbojáři jsou samozřejmě komouši, ale to by nesměl být režisérem Mac Frič, který místo na agitační stránku zatlačil na pilu mnohem více na dramatičnosti, budováním atmosféry a vyvrcholením děje. ()
No, mám pocit, že to bylo až příliš neuvěřitelné. Chramostová mě ve své roli nijak neokouzlila a ani ostatní se zrovna nepředvedli. Průměrný film. ()
Bylo to tak trochu naivní, protože Němci přeci jen nebyli až takoví blbci, ale dalo se na to koukat a nebylo to úplně blbé. ()
Dobovo naivné ale človek musel tým odbojárom, zahrávajúcimi sa s gestapom ako mačka s myšou, držať palce. Chramostová bola neskôr určite dobrá herečka ale tu bola najslabším článkom. ()
Zpočátku realistické drama z doby okupace se ve své druhé polovině mění v pohádku o geniálních komunistických odbojářích, kteří (6 měsíců po atentátu na Heydricha, kdy byla ve skutečnosti většina ilegální sítě zlikvidována) bez ohledu na to, že jsou jim Němci na stopě, nejen že gestapáky dokonale převezou, ale dokonce přitom ani neustanou v sabotážní činnosti. ()
ocenenia : MFF Cannes 1951 - Nominácia na 1. cenu ()
Krasny odbojovy film, ktory presne vystihuje zrudnost nazi rezimu. este dobre, ze po svetovej vojne sa tento -izmus ocitol v kolonke zlo. 70 % ()
Uživatel Willy Kufalt mě psychologickým manévrem našťouchal ve Wacově diskuzi "filmová řežba pro pamětníky" do téhlé Pasti plné německých fašistických hovad a dobře udělal. Teda vlastně i já. No i v padesátých letech měli ti čecháčci hlavičky chytrý a už i tam pramenily obrovský náznaky vychcanosti. Ač jsem milovník Pasti té smrtonosné a radši koukám na německý teroristy bez svastiky, tak i tohle stálo za to! 70% ()
"Smrt nacistickým okupantům! Čermák" 80% ()
Velmi dobry scenar a presvedcive herecke vykony, kterym dominuje Majka Marie Tomasova, skoda, ze to byla jeji jedina hlavni filmova role. ()
Upraveno v červnu 2020. Past je ideologicky zidealizovaný pohled na český odboj během druhé světové války. Film měl sloužit lidu, ale nakonec zastřešoval ortodoxní státně stranickou víru. Past je úspěšné oslavení vítězství komunismu nad nacismem a vítězná strana musí ve svém vlastním zájmu o blaho lidu pokořit a zesměšnit germánského arciďábla. Pokud možno, co nejvíce. Bílá je červenou a černá je hnědou, a přestože mnohé slouží Martinu Fričovi ke cti, jsou politické karty rozdány předem a postavy podle toho musí náležitě také konat. Prostoru pro nitro se raději nedostává, špatní musí být pro své chování vysmíváni, ti dobří jsou nuceni občas pronášet politická hesla a zaujímat patetické postoje, aby slova byla též podpořena i skutkem. Past by pro svá schémata chování zasloužila humorný nadhled, ale strana dala přednost dramatu a ideologické oslavě konečného válečného triumfu. Martin Frič na základě literární předlohy Karla Josefa Beneše zkušeně vybudoval atmosféru napětí. Ale ten groteskní rozměr zápletky, kdy nešťastná náhoda vede přes zatčení přímo k lstivému plánování léčky, která se škodolibě otáčí proti svým plánovačům, se do dramatu nehodí. Inu, český národ se může plácat po ramenou za svůj důvtip a odvahu, byť ve skutečnosti je film především potvrzením souhlasu o "jediné správné politické straně". Hrdinkou pohádkového vyprávění stranické ideologie je Růžena Kubínová alias Marie Kopalová (příjemná Vlasta Chramostová), důležitý, přesto současně i křehký, článek odboje. Nešťastné polapení následuje brutální pokus o zneužití gestapem v jejich sebestředném přesvědčení o důvtipné rafinovanosti. A "strana" o své velebené hrdiny pečuje. Důležitou postavou je Herta Lenz alias Anča Nováková (snaživá Majka Marie Tomášová), bývalá herečka, evidentně nepříliš dobrá. Herectví je snad předpokladem pro výkon funkce tajného agenta, byť v jejím podání se ta kamufláž otřásá nepřesvědčivou nevyrovnaností. Hlavní mužskou postavou je zde Anton Dönnert (pozoruhodný Miloslav Holub), kriminální rada pražského gestapa. Pevný a nemilosrdně krutý je ve svém úřadě i přesvědčení. Touha po uznání a povýšení vyplétá rafinovaný plán. K výraznějším postavám filmu patří též Ferda Antoš alias Vachek (velmi zajímavý Vladimír Ráž) a Bor (sympatický Otomar Krejča st.), dva z vrcholných článků odboje a nejvěrnější ochránci mýtického odkazu "Čermák". Germánská zběsilost je na českou vyčůranost krátká, inu tak se vše s klidem vysvětluje. Z dalších rolí: z nevypátrání Čermáka zlostný velitel gestapa Cortus (Karel Peyr), Dönnertův sadistický pohůnek Hans (Jaroslav Mareš), zuřivá dozorkyně pankrácké věznice Kraftová (Věra Kalendová), bankovní úředník bezpečnostních schránek Diviš (Bedřich Bozděch), hlavní pardubický odbojář Taraba (Vladimír Hlavatý), důležitá kontaktní spojka odboje Božena Dokoupilová (Ella Nollová), odbojářům pomáhající železničář Václav Lát (Jiří Kostka), pardubický hostinský Berka (Bohuš Hradil), či Růženin domácí Pánek (Josef Kozák). Past nepatří k úchvatným válečným dramatům. Groteskní rámec zápletky může vzbudit nadšení nad českou obratností. Vítězem filmu byla jednoznačně pouze strana. Vtip bez humoru, to je zvrácená podstata bytí. () (méně) (více)
Drsné. ()
„Co pak si ti Švejkové mohou na nás troufnout?" Na ryze "švejkovský" kousek v tomhle válečném dramatu v závěru nakonec taky dojde a gestapo z toho bude mít z ostudy kabát. Nejsilnější je ale ta linka příběhu spojená s Vlastou Chramostovu, i když ten její útěk z gestapa mi přišel poněkud málo uvěřitelný. "Pašák Růža," směje se příslušník odbojové skupiny Čermák a to ještě netuší, jak chladnokrevně se Růža vypořádá s konfidentkou gestapa, které původně ve vězení tak věřila. Mladičká Chramostová tuhle roli zvládla na výtečnou a hlavně kvůli ni stojí za to tento jinak trošku naivní příběh (v němž samozřejmě odbojáři musí být komunisté) zhlédnout. ()
Martin Frič to prostě s filmem uměl a tenhel film je toho dalším důkazem. Úchvatně gradující drama si bez obav zadá se zrající hollywoodskou tvorbou 50.let a má v sobě takvou tu klasickou film noir atmosféru. Vyníkajcí Chramostová, neméně zdatná Tomášová a dokonale "bezcitný nácek" Miloslav Holub. Prostě další film, který se právem řadí mezi zlatý fond české kinematografie. 85 % ()
Reklama