Režie:
Martin FričScénář:
František Vlček st.Kamera:
Karel DeglHudba:
Julius KalašHrají:
Hana Vítová, Oldřich Nový, Ella Nollová, Otomar Korbelář, Theodor Pištěk, Zdeněk Dítě, Bohumil Machník, Vítězslav Vejražka, Arnold Flögl, František Paul (více)Obsahy(1)
Slavná parodie na melodramatické kýče líčí, jak chudá schovanka ke štěstí přišla zásluhou šlechetného milionáře. Nápaditě jsou tu zveličeny jak dějové zápletky, tak herecké ztvárnění, záměrně a s nadsázkou umocňující obvyklá klišé. Pozoruhodné je to, že film nachystali právě tvůrci, kteří se parodovaným kýčům úspěšně věnovali. Pokud by snad někomu nedošlo, že se dívá na parodii, v závěrečné barevně natočené scéně se dočká vysvětlení, že tvůrci se chtěli vysmát všemu falešnému.
Dívka Elén žijící se svou matkou a otčímem na lesní samotě má velký pěvecký talent. V den svých dvacátých prvých narozenin utíká z domova a už ve vlaku se do ní zamiluje milionář René. Jejich cesty se brzy rozcházejí, aby se brzy mohly opět spojit. Do Elén se zamiluje houslista Pavel Sedloň a ačkoliv ho Elén nemiluje, je odhodlaná se za něj provdat. V té době René umírá vyčerpán z práce na operetě Srdce v deliriu. Je však v poslední chvíli zachráněn a vše spěje k šťastnému konci, kdy Oldřich Nový vysvětlí, jak to všechno autoři vlastně mysleli.
(oficiální text distributora)
Recenze (192)
Půvabná, ba skvělá inscenace šťastných náhod a báječného rozuzlení. ()
Dokázat si udělat sám ze sebe legraci a zkritizovat se tak, i to je určitá vlastnost zdravého člověka - gentlemana. To pro mě výkon Oldřicha Nového znamená...Vychází ze souboje s režimem pro mě neporažen, oni tím jen ukázali, jak jsou ubozí, když ho chtějí strkat do umaštěných montérek... ()
Film, který generace mých rodičů a prarodičů důvěrně zná, ale pro tu mojí je španělskou vesnicí. Další skvost od Martina Friče (jak on to jen dělal?). Zápletka banální. Chudá dívka, která umí krásně zpívat (excelentní Hana Vítová s neuvěřitelnou výslovností) chce uspět ve městě, ale potká bohatého průmyslníka (pan „jájsemcharisma“ Oldřich Nový). Zamilují se do sebe, avšak on jí tají svoji totožnost. Mezitím dívka potkává chudého houslistu (roztomile psí Zdeněk Dítě), který ji bezmezně obdivuje a nechá ji u sebe bydlet. V podobném duchu je celý film. Utahuje si ze žánrových klišé, ale zároveň je neochvějně naplňuje. Geniální počin, smála jsem se jak blázen. ()
Mam tendenci si stare dobre casy idealizovat a tak me dost prekvapuje, ze jiz v roce 1949 vysvihli tvurci parodii, ktera navic stoji za to... ()
vydarená paródia presne vystihujúca nasprostasté prvorepublikové melodrámy. Vzorom tejto paródie mohol byť byť román Z. Jirotku Saturnin z roku 1942, kde podobným spôsobom zosmiešňuje obdobie prvej republiky ()
Naprosto skvělá veselohra. Je hezké, že si slavné filmové osobnosti takto uměly udělat legraci z některých svých kýčů. Musím říct, že naivní filmy let třicátých jsou většinou opravdu jen průměrné, ale zase ta jejich naivita a dětinskost má svůj půvab. Závěrečný proslov Oldřicha Nového působí násilně, ale holt taková byla doba... Možná bych ubral pěveckých výstupů, ale jinak je to naprostá bomba a kultovní biják! ()
Tohle prostě nemá chybu. Prostoduchost "červené knihovny" dohnaná do absurdity jako skvělá zbraň komické parodie. Film jako by symbolicky uzavíral "milovnickou" kariéru Oldřicha Nového, před níž smekám a tleskám ve stoje. ()
klasika, patřící ke standardnímu filmovému vzdělání. Ale až na herecký výkon Oldřicha nového nic, co by mně upoutalo. A už vůbec nic, co by mě vedlo k tomu se na film znovu podívat. ()
Jako parodie na melodramatické ptákoviny je snad dobrý, jinak ale musí i bavit a toto mě moc nebavilo. Situační skeče Haase nebo Buriana jsou jiná káva. Kovaný komanč Vejražka dokazuje opět že tyto role týpků mi sedí dokonale - vlastně k vůli němu jsem se na to díval. Jo a stopáž by stačila obligátních 90 minut. Hmm, místy už se to zdá jako kdyby scénárista pletl páté přes deváté. ()
Parodie jak vyšitá. Oldřich Nový v životní formě, skvěle hraje nešťastného houslistu i Zdeněk Dítě. Vysvětlujícího barevného závěru snad ani nebylo třeba. ()
Vedle Limonádového Joea asi nejlepší česká parodie. ()
"Milostivá, kéž vám krb nikdy nevyhasne!" Dokonalá paródia na romantické limonády, obsahujúca všetky možné klišé: chudobné dievča, po láske túžiaci milionár, stretnutia po rokoch, odhalenia pôvodu, smrteľnú chorobu, zázračný liek, niekoľkonásobný happyend, to všetko doplnené sladkými aj smutnými piesňami a s vážnou tvárou prenášanými patetickými výrokmi a gestami. Dlžno podotknúť, že nejeden zo zúčastnených mal vo vážne mienených spektákloch tohto typu dlhoročnú prax a asi preto to bolo tak dokonalé. Excelentná zábava od začiatku do konca, ktorý je trochu pokazený dodatočným farebným vysvetľovaním, ale bez neho to v tej dobe asi nešlo. Päť glycerínových sĺz. ()
Oldřich Nový parodující role, které sám hrával. Co dodat. ()
"Jsem tedy plnoletá a myslím, že mám právo vědět, jak se věci mají. Proč my dvě se jmenujeme Hadrbolcovy a náš tatínek se jmenuje Dubský? A proč na mě všichni lidé od malička pokřikují nemalželská, nemanželská?!" ()
Vynikající parodie!!! ()
Výborná parodie, ale toho ječení, kterému se říká zpěv je zde na můj vkus zbytečně hodně. Ale jinak jsem se královsky bavil. Paní Vítovou nemusím, dokonce jsem se jí jako malej bál. ***A PŮL ()
Nevím proč ale Pytlákovu schovanku jsem měl po celou dobu za kriminálku. Asi jsem si ji spletl s nějakým podobným názvem kriminálního filmu. Leč, po shlédnutí musím přiznat, že jsem překvapený, o jak dobrý film jde. Pytlákova schovanka je v opravdu naprosto výjimečným filmem, který ve své době jistě neměl obdoby. Je to doslova revoluční film. Na svou dobu se je to novátorské, ve stylu pozdějších amerických parodií, o čemž mj. svědčí i tanec zklamané umělkyně v pajzlu s jednookým námořníkem. Komunistům se film samozřejmě hodil. Americký obchodník je podvodník a umělci zhýralci stejně jako boháči, nově nastoupivší rudí museli chrochtat blahem. Co mě zaujalo nejvíc? Tak předně například vtipný náznak, kterak muž líbá ženu a přitom ji spadne z hlavy věneček a on ho pošlape. Nebo název operety: Srdce v deliriu. Celý film je černobílý a konec barevný, to je také zvláštní věc. A navíc máme do té doby unikátní příležitost vidět Oldřicha Nového v barvách. Pytlákova schovanka je bezesporu jeden z nejlepších Československých filmů a jedna z nejlepších komedií a parodií natočená na našem území. A že se jich pár natočilo i po revoluci a stále nedosáhli takových kvalit. ()
Boltne, budeme si tykat! ()
Dost možná nejlepší parodie v naší kinematografii. Velmi podařené rozloučení s jednou filmovou érou. ()
Klasický půvabný film. Jeden z vrcholů české kinematografie. Frič byl v té době čerstvě v KSČ, takže mu bylo umožněno tuhle parodii prvorepublikového filmového kýče natočit. Což je velké štěstí. I za tu cenu, že je tam přimícháno i trošičku dobové propagandy, což musíme odpustit, protože téměř všechny ostatní čs. filmy natočené v té době jsou propagandou prolezlé skrz naskrz. Však taky tvůrci filmu záhy upadli do nemilosti. Nový si ještě se sebezapřením zahrál pár vzorných úderníků, ale jinak čekal 15 let na Fantoma Morrisvilu, což byla shodou okolností rovněž parodie, než mohl naplno uplatnit svůj šarm a důstojné vystupování. Hana Vítová netočila snad vůbec. Martin Frič točil několik let bez problémů, pak ale přišlo, co dřív nebo později přijít muselo- několikaletý distanc. Pak se sice zase k filmování vrátil, ale jeho filmy z pozdější doby, přestože jsou řemeslně zdařilé, postrádají eleganci, lehkost a šarm jeho snímků prvorepublikových(do té kategorie počítám i Pytlákovu schovanku, ač byla natočena už za komunismu). ()
Reklama