Režie:
Dalibor MatanićScénář:
Dalibor MatanićKamera:
Marko BrdarHrají:
Mira Banjac, Slavko Sobin, Ksenija Marinkovič, Goran Marković, Tihana Lazović, Stipe Radoja, Dado CosicObsahy(1)
Ivan a Jelena, Nataša a Ante, Luka a Marija – tři různé dekády, tři příběhy, kdy on je Chorvat a ona ze srbské rodiny. 1991 – ve vzduchu je napětí mezi etnickými komunitami, zamilovaný pár chce utéct do klidnějšího Záhřebu. 2001 – stejná vesnice, jen s viditelnými následky války. Dcera Nataša drží trauma uvnitř, zatímco matka ve snaze pohnout se z místa najímá chorvatského řemeslníka Anteho. 2011 – vysokoškolák Luka se proti své vůli vrací do rodné vesnice, setkání s bývalou ženou, od níž odešel v osudový okamžik, je nevyhnutelné. Třikrát o křehkosti lásky v prostředí protkaném etnickou nesnášenlivostí vypráví Matanić s pomocí stejných herců (výteční Tihana Lazović a Goran Marković) a uhrančivé kamery Marko Brdara. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (3)
Recenze (6)
Balkánská kinematografie šla vždycky mimo mě, tenhle film má ale přesně ten život, který postrádám třeba u Kusturici. Navíc skvělý střet osudovosti a intimity. 4 a 1/2 ()
Civilne natocena zprava o tom, ze nenavist je droga s nejhorsim dojezdem. ()
Balkánský model metaforického promítnutí dějin regionu do intimního příběhu a půdorys milostného triptychu povýšené na zcela novou (současnou) úroveň. Kusturica a spol. se uzavírají do stále neživotnějších burlesek, Matanić nachází v traumatických dějinách úplně nový život a strhující režijní energii, která patří k vrcholům letošního festivalu. #kviff2015 ()
Prvé, čo ma napadne pri kladnom hodnotení tohto vysoko kvalitného filmu, je paradoxne paradox. Jednotlivé poviedky totiž fungujú najlepšie ako celok, ale ten mohol byť prepojenejší ešte lepšie, najlepšie nielen tematicky a tým istým prostredím, ale aj dejom. Matanic si tak podľa mňa trochu zjednodušil prácu a potenciálnu námahu pri scenári alternoval tým, že v každej poviedke hrajú viac menej stále tí istí herci, ale iné postavy. Trochu lacné, ale účinné. Aj prvá poviedka je trochu priamočiaro lacná, ale zase to emocionálne funguje. Druhá je najlepšia, najvyzretejšia, najvzrušujúcejšia, atp, tretia pôsobí v jednej sekvencii až nechcene smiešne svojou snahou upútať teenagerov, ale podarí sa jej všetko vypointovať a prepojiť. To sa darí použitím podobných a rovnakých motívov (oslobodzujúce kúpanie, pavúky, mačka, pes, ako svedkovia, ktorým je všetko jedno). ()
Jedno místo na pomezí chorvatsko-srbské hranice a tři příběhy, které dělí vždy deset let. Tři příběhy lásky mezi chorvaty a srbkami, lyrizující kamera i jugoslávský temperament dotváří typicky balkánskou atmosféru snímku. K pěknému zážitku přispívají i výkony hlavních představitelů a dynamická režie. A já dávám čtyři hvězdičky. ()
Galerie (12)
Photo © déjà vu Filmverleih
![Úpal - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/863/160863873_d575f5.jpg)
Reklama