Režie:
Eugen Sokolovský ml.Scénář:
Blanka BudínováKamera:
Jakub NosekHudba:
Petr SkoumalHrají:
Lubor Tokoš, Pavel Kunert, Pavel Bartůněk, Lenka Filipová-Kudelová, Pavel Liška, Ondřej Mikulášek, Jaromír Tlalka, Jiří Olijnyk, Přemysl PřichystalVOD (1)
Obsahy(1)
Tradiční příběh ze starobylé Číny vypráví o mistru zlatníkovi Čangovi (P. Kunert), který vytvořil ten nejkrásnější a nejvzácnější šperk. Po jeho krádeži přichází k soudci Li (L. Tokoš), aby odhalil pachatele. Chytrý soudce využije důmyslného nápadu, v němž hraje hlavní roli čarovný zvon stejně tak jako velký strach zloděje. Koho nakonec prozradí? Pohádka o tom, že lež má krátké nohy a každého dostihne spravedlivý trest, natočil v brněnském studiu Eugen Sokolovský ml. (Česká televize)
(více)Recenze (17)
Tradiční pohádka brněnské televize - cizokrajné prostředí i oblečení, námět starobylého čínského příběhu o krádeži vzácného šperku. V první polovině pohádky se líčí motivace podezřelých, v druhé polovině starý soudce vyslýchá a vyvozuje, kdo je pachatel. Naštěstí minutáž je příznivá, protože na delším časovém úseku už by to bylo opravdu rozevláčné a nudné. Ujde, i když ostatní podobně situované pohádky brněnské televize jsou lepší. ()
"Jakou váhu má slovo takového nuzáka ??" - "Stejnou jako tvoje, Changu !! Spravedlnost má jen jednu tvář.." Ne vždy čisté ruce musí nutně znamenat i čisté svědomí.. Já se tady ovšem musím s čistým svědomím uznale uklonit nebo alepoň zatleskat chvályhodnému a hlavně veskrze výtečnému projektu japonských báchorek Brněnského studia České televize.. Velmi zajímavý hybrid.. ()
Pár pohádek podle asijských pohádek jsem už viděl. Jednu i s Miroslavem Donutilem. Ale tam byly kvalitnější kostýmy i dekorace. Jinak ta důmyslná lest na zloděje byla už použita na různé způsoby jinde. Je ale fakt, že pohádky ze zemí šikmých očí vždy sází na moudrost a poučení. Věřím, že své fanoušky si pohádka najde, já jsem ale sympatizant klasických českých pohádek. ()
Československá televizní pohádka, jejíž děj je situován do starobylé Číny a vypráví o tom, jak kouzelný zvon a moudrý soudce Li usvědčili zloděje drahocenného náramku. V první části se divák seznamuje se všemi podezřelými osobami z různých vrstev tehdejší společnosti, jež onen den vstoupili do krámku zlatnického mistra. Každého ihned upoutala nevídaná krása právě vyrobeného náramku nedozírné ceny, každý jej právem obdivoval a každý měl důvod se ho nezákonně zmocnit. Druhá část se odehrává v soudní síni, kde se po vyslechnutí všech přítomných podezřelých předává spravedlnost čarovnému zvonu, jenž má svou kouzelnou mocí ukázat na pravého pachatele. Soudce L. Tokoš správně kalkuluje s černým svědomím pachatele a jeho strachem před usvědčujícím hlasem zvonu. Do rolí návštěvníků zlatnického krámu byli obsazeni poměrně málo známí brněnští herci, okradeného zlatníka Čanga ztvárnil P. Kunert, zámožnou paní Čo-san si zahrála L. Filipová-Kudelová, zlatnického tovaryše P. Bartůněk, chudého prodavače Ti-pa P. Liška, zlodějíčka a sprýmaře Mat-sua J. Tlalka a Ku-paa, jenž se vydal půjčit si od zlatníka peníze, O. Mikulášek. Unikátní orientální atmosféra a poutavý příběh s nápaditým závěrem přisuzuje tomuto krátkému, pouze něco přes půlhodinu trvajícímu dílu E. Sokolovského jednoznačně nadprůměrné hodnocení, neboť spolu s Rozsudky soudce Ooky od stejného autora je vnímám ve své kategorii jako nejlepší československý televizní počin. ()
Je až s podivem, že tahle pohádka má tak nízké hodnocení. Důvod? Snad jen to, že ji vidělo poměrně málo diváků (a to ještě k tomu dospělých diváků), kteří jsouce ubiti reálným životem už na pohádky o tom, jak spravedlnost došla zásluhou moudrého soudce svého naplnění, dávno nevěří! Já vlastně také ne! Ale právě proto jsem se na pohádku ráda dívala. Pohladila mne po duši a i po formální stránce jsem nenašla nic, co bych jí mohla vytknout. ()
Reklama