Režie:
William FriedkinScénář:
Reginald RoseKamera:
Fred SchulerHudba:
Kenyon HopkinsHrají:
Courtney B. Vance, Ossie Davis, George C. Scott, Armin Mueller-Stahl, Dorian Harewood, James Gandolfini, Tony Danza, Jack Lemmon, Hume Cronyn (více)Obsahy(1)
Jeden člověk zemřel, život druhého je v sázce. Dvanáctičlenná porota rozhoduje o osudu mladíka, jemuž hrozí obvinění z vraždy otce... Americké soudní drama Dvanáct rozhněvaných mužů (1957) patří mezi klasická díla světové kinematografie. Původně se však jednalo o řadovou televizní hru v rámci dramatické antologie Studio One, kterou v roce 1954 napsal scenárista Reginald Rose. Univerzální téma dvanácti porotců rozhodujících o vině či nevině mladíka obžalovaného z vraždy svého otce představuje dodnes vděčný námět pro filmové i divadelní tvůrce. Vlastní verzi slavného námětu natočili filmoví velikáni jako Nikita Michalkov nebo William Friedkin, jenž původní téma rozvinul o reflexi rasové nesnášenlivosti ve společnosti díky obměně osobností v porotě. Friedkinův poutavý remake z roku 1997 zaujme po vzoru původního snímku silným hereckým obsazením, jemuž vévodí Jack Lemmon. Ten ve filmu ztvárnil ústředního porotce č. 8, který zpočátku stojí proti totální přesile, protože jako jediný není přesvědčený o vině obžalovaného mladíka. Ve hře je ale nejzávažnější obvinění z úkladné vraždy prvního stupně a trest smrti, pokud si budou jisti o jeho vině nade vši pochybnost. Kolem zdánlivě jasného případu se strhne vášnivá polemika. Dvanáct porotců znamená dvanáct různých pohledů na důkazy a výpovědi, které zazněly během soudního přelíčení. Dospět k finálnímu verdiktu může být nakonec mnohem komplikovanější, než se na první dojem mohlo zdát. (Česká televize)
(více)Recenze (125)
Nakrútiť remake je odôvodnené, ak má tvorca ambíciu nakrútiť film inak alebo lepšie. Prípadne aj inak aj lepšie. Myslím, že hra Reginalda Rosea a miestnosť, v ktorej sa príbeh odohráva, veľa možností nakrútiť film inak neposkytovali. A nakrútiť ho lepšie? Prosím vás ... Takže dôvodom môjho pomerne nízkeho hodnotenia nie je ani tak film samotný, ako pocit zbytočnej práce, ktorá bola naň vynaložená. ()
Tento televízny film je skutočne pozoruhodný. Je to remake nepopierateľnej klasiky. Prerábky sú zvyčajne chabou výhovorkou, ktorú používajú neinšpirovaní režiséri, aby zarobili viac peňazí na dobrom nápade. Poznáte dril priemerného remaku: väčší, hlasnejší a čo najmenej vzdáva hold originálu. Pohľad Williama Friedkina na ,,Dvanásť rozhnevaných mužov" je presným opakom toho všetkého. Je to skromné prerozprávanie príbehu, no očividne robené s nekonečným množstvom profesionality a rešpektu voči originálu. Herecká úroveň hereckého obsadenia počas niektorých intenzívnych diskusií a debát takmer vypáli diery do obrazoviek...je to tak výborné. Veľmi zvláštne slovo úcty a uctievania patrí Jackovi Lemmonovi, ktorý je výborný. 8/10 ()
Áno, námet nie je v ničom originálny, je to klasický remake, naviac televízny, snažiaci sa preniesť príbeh filmu staršieho dáta do modernejšiej podoby. A darí sa mu to, námet, zápletka, svižné tempo, vtip i pointa sú identické, tie neztratili nič na svojej kvalite. Herci, niektorí dokonca aj hviezdni, odviedli poctivý výkon a právom sa môžu rovnať onému známejšiemu predchodcovi. Charaktery sú perfekne vypracované i zahrané, len ťažko hľadať v nich odchýlku pred a po, teda opäť poctivo odvedená práca aj zo strany režiséra. Teda aj atmosféra vyznieva veľmi podobne ako u predchodcu. Možno bolo na mňa vybraných až príliš veľa černochov, čo je nezvyklé, aj keď nevieme, v akom meste sa príbeh odohráva, a či nie sú nasilu pretláčaní (ako sme toľkokrát zvyknutí z amer. filmov a seriálov), aby tvorcov nikto nemohol obviniť, že je to 'belošský' film. Možno mohli byť obsadené aj iné početne dosť zastúpené "menšiny", napr. Hispánci či Portorikánci, ale samozrejme, to celé zohráva v sumáre iba veľmi marginálnu váhu. ()
Jen přemýšlím, proč si Friedkin chtěl zkusit tuhle inscenaci natočit. Dokazovat si nic nemusí, film z roku 1957 byl skvělý, nic nového tento snímek nemohl přinést, takže mi poněkud uniká důvod jeho vzniku. Jak mám vlastně ohodnotit skvělý, ale možná zbytečný film? Kvůli replice "nechte ho žít" prostě zbytečný být nemůže, celý závěr je krásně emocionální, takže se povznáším nad to, že se jedná "jen" o remake. ()
Menší dilema nad výslednou volbou v mém hodnocení. Protože Lumetovu adaptaci z roku 1957 dobře znám. Je pěkné, že si režisér Friedkin ještě našel po 20ti letech od svého majstrštyku Mzda strachu (1977), provázejícího bohužel těžký osud a obrovský kasovní propad, látku k dalšímu výbornému dramatu. Jen tápám, zda skutečně muselo jít zrovna o notoricky známou divadelní hru, slavnou již i díky notoricky známému staršímu filmu. Proč Friedkin nezapátral třeba po nějakém méně známém kusu se soudní tematikou či nezpracovaném soudním případu... Ať už je to jakkoliv, jde o po všech stránkách kvalitně odvedený kousek, plně reprezentující sílu a potenciál televizních dramatických inscenací. Herecké výkony (zejména Jack Lemmon verzus George C. Scott coby protichůdně stojící porotci) a silný scénář zde vytvářejí i v minimálním rozpočtu maximální zážitek. Napínavý, mrazivý i fascinující to pohled do dění zákulisí soudního procesu, nejednoznačného zločinu i lidského jednání a psychiky v závažné situaci. Kamera zabírá dění převažně v jedné místnosti poměrně dynamicky, a celkové pojetí mi přijde snad i o něco civilnější, než u Lumeta. Fakt, že se tu v mírně aktualizovaném pojetí objevují postavy rozdílné nejen charakterem, ale již i rasou nebo věrovyznáním, nemusí být jen nutnost politické korektnosti, klidně i drobnou přidanou hodnotou. Nadčasovost a poselství tohoto snímku ke mne spolehlivě dolehly. Já hlasuju nevinný – pokud jde o odsouzeného chlapce v příběhu, rovněž tak pokud jde o tento snímek, který zde někdo v komentáři označil za plagiát. 90% (Filmová výzva 2019: Snorlax) ()
Galerie (99)
Zajímavosti (3)
- Jack Lemmon (Porotce č. 8) byl za svůj výkon nominován na Zlatý glóbus, ale prohrál s Vingem Rhamesem, který cenu obdržel za film Don King: Jenom v Americe (1997). Po vítězství Rhames pozval Jacka Lemmona, aby se k němu připojil na pódiu, a tam mu k překvapení všech předal svou cenu. Lemmon prohlásil, že tento okamžik byl jedním z nejsladších v jeho životě. Jack to vzal samozřejmě jako gesto a po skončení ceremoniálu Vinga vyhledal, aby mu trofej vrátil, ten však trval na tom, že patří jemu. The Hollywood Foreign Press Association později oznámila, že pro Rhamese nechají připravit duplikát ceny. (sator)
- Drama vzniklo původně jako řadová televizní hra, kterou v roce 1954 napsal scenárista Reginald Rose. (Olík)
Reklama