Režie:
Ignacio FerrerasKamera:
David CuberoHudba:
Nani GarcíaHrají:
Tacho González, Álvaro Guevara, Mabel Rivera, Raúl Dans, Mallory Moye, Bill Parks, Cullen McCarthy, Antón Olmos, Carolina VázquezVOD (3)
Obsahy(1)
Ignacio Ferreras staví svoji jímavou studii přátelství dvou seniorů na neodolatelně sympatických, avšak uvěřitelných postavách a na umně vystavěném civilním příběhu. Ten se odvíjí od fantazií, úzkostí i zapomnětlivosti svých protagonistů a se stejnou lehkostí jako oni přechází od přítomnosti k minulosti a zase zpět. Pro svou myšlenkově podnětnou, a přesto univerzálně přístupnou reflexi stáří zvolil režisér techniku jednoduché, od detailů oproštěné ruční animace. Takový přístup je sice na hony vzdálen dnešním možnostem digitální replikace reality, avšak jistou omezenost v rozhýbanosti kresby bohatě vynahrazuje citlivé vystižení gest a výrazů tváře postav, připomínající práce Raymonda Briggse. Divák si tak může vychutnat množství jemných psychologických detailů, doprovázených realisticky věrnou zvukovou stopou. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (1)
Recenze (55)
Nikdy bych nevěřil, že se dá o strastech stáří natočit tak výborný film, který má v sobě všechno, humor, emoce, dokonce i napětí (obzvlášť zcela poslední scéna, děsivější než všechny horory, co jsem loni viděl, dohromady!). Animace je velmi dobrá a působí svěže, například díky roztřesenosti kamery v pár scénách. Dokonce je díky animaci výsledek mnohem poetičtější, než by kdy byl hraný (nehledě na to, že herecký ansámbl by mohl v půlce odejít do věčných lovišť). Jednoduše dobrej film. " Na to aby se člověk cítil mladý neexistuje nic lepšího, než paranoia, viď že jo. " ()
Páni, tak tomu říkám moc příjemné překvapení. Španělský animák z prostředí domova pro seniory je natočen s velkým citem pro problematiku starých lidí, dokáže rozesmát i dojmout a přitom nikdy nesklouzává k lacinému patosu. Dva rozdílné charaktery, Emilio „Rockefeller“ a Miguel, mi dokázaly vlézt pod kůži a stejně tak jejich postupně se rodící přátelství. Je v tom plno smutku, ale i důstojnosti a nezlomné vůle. A má to scénář, za který by se nemusel stydět leckterý hraný film. ()
Sekce Variety, která každoročně představuje deset vycházejících talentů evropského filmu, mě letos v mnohém zklamala, Vrásky mě však nezklamaly vůbec. Narozdíl od ostatních filmů mladých režisérů, kteří letos na festivalu představovali své dílko, jsou totiž originální jak zpracováním, tak i příběhem. Oproti strnulé animaci u Krále čuňat, kde postavy při chůzi vypadaly, jako kdyby se snažily napodobit moonwalking Michaela Jacksona, byla Ferrerasova animace krásně čistá, "pohyblivá" a vystihující psychologické pochody postav. Navíc příběh jako takový je nesmírně lidský, místy překvapivý, krásně citlivý, v každé scéně zajímavý a, jakkoliv to slovo nemám ráda, i poetický. [47th Karlovy Vary International Film Festival] ()
Animace připomínající Iluzionistu je sice čistá a nezatížená, ale ochuzená o řadu detailů s nimiž Iluzionista zdařile pracuje. Dobře je vystavěná atmosféra příběhu, která není zahlcená sentimentem. Skopičiny starých lidí v pečovatelském domě příběh odlehčují a zároveň s nadhledem odhalují problémy stáří. Elegantně se také pracuje s přechody mezi strachem, fantazií a zapomnětlivostí dvou seniorů. Příběh by byl lépe uzavřen, kdyby skončil o několik minut dříve, kdy by si zachoval jistou vážnost namísto předvídatelného konce. Osobně je mi bližší filmy Fridrika Thóra Fridrikssona, který se ve své hrané tvorbě zabývá podobným tématem s mnohem větším přesahem. FFKV ()
Během úvodu jsem si trochu udiveně říkal, proč se tvůrci rozhodli vytvořit celovečerní animák zrovna z příběhu více méně realistického, který mohl být bez problémů i hraným. Velmi brzy mi však došlo, že v hrané podobě s živými herci v důchodcovském věku by takový příběh z domova důchodcu zdaleka neoplýval tolik kouzelnou a osobitou poetikou. Vzhledem k samotnému ději by z toho poté navíc mnohokrát dýchala slušná deprese, což předpokládám nebylo rozhodně cílem Vrásek ze srdce věnovaném všem dědečkům a babičkám, ale nakonec i nám mladším a mladým. Skutečně zdařilá animace, která ve scénách z exteriérů dokáže navodit i podmanivou atmosféru, má také silný podíl na zážitku z filmu, z něhož na mě i přes jistý smutek v ději dýchal často i příjemný pocit. Emilo "Rockefeller" a Miguel se mi coby hlavní postavičky velmi brzy zapsali do srdce a jejich společné drama protkané silným poutem i vřelým humorem na mě dokázalo výrazně zapůsobit i v animovaném podání... Slovo animace údajně pochází od latinského anima, což znamená duše a tento film svou duši nejen v rámci těch animací rozhodně měl. [85%] ()
Galerie (10)
Photo © Perro Verde Films SL–Cromosoma,S.A
![Vrásky - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/265/159265401_856d4c.jpg)
Zajímavosti (1)
- Animovaný snímek vznikl na základě stejnojmenného komiksu pro dospělé. (ČSFD)
Reklama